123 
långa hår, låren äro ganska grofva, men ej långa; tibierna be- 
väpnade med starka taggar på yttre sidan och tydliga apical- 
sporrar; tarserna äro kortare än tibierna, sista leden längst med 
ganska starka klor. Det första benparets höfter äro vid basen ej 
hopstående, tvärliggande, med stora trochantiner, höftpannorna 
öppna; det sista benparets äro äfven transversella, knappt rörliga, 
nästan hopstötande i medellinjen, upptagande i den urholkade 
bakkanten låren, som ej öfversbjuta täckvingarnes sidokant. Pro- 
sternum är framtill kragformigt utdraget, döljande hufvudets 
undre sida, baktill med ett utsprång, som upptages i en grop af 
mesos ternum. 
Denna familj, som äfven utgöres af ett enda slägte sluter sig 
närmast intill ParnidcB genom antenn-bildning, kroppens form och 
beklädnad samt de stora transversella framhöfterna med dess ut- 
bildade trochantiner; den erinrar äfven om Dermesterna genom 
prothorax som är fri och rörlig, genom abdominal-segmenternas 
bildning och bakhöfternas form, men afviker från bådadera ge- 
nom benen, som äro utbildade till gräf-fötter. 
Genus lleterocerus (Bosc) Fab. 
Gyll. eod. 
Mandibulee magnse porrectse, apice 3-dentato, sub 
labro magno semicirculari occultte. Scutellum distinctum, 
oblongo-triangulare. Epipleura prothoracis sutura a sterno 
distineta. Episterna metathoracis libera, elongata, paral- 
lela. Corpus oblongum, utrinque obtusum, pube serieea 
brevi obductum. Tarsi 4-articulati. 
Kroppen är af en aflång form, på båda sidor kullrig och be- 
klädd med en kort tilltryckt sidenskimrande pubescens. Mandiblerna 
äro starkt byggda, framsträckta, i spetsen 3 tandade, dolda under 
den stora, nästan halfeirkelformiga labrum, till hvilkens sidor de 
sluta sig; med den skarpa, något uppböjda sidokanten Ögonen 
äro temligen stora, men föga hvölfda, granulerade. Scutellen är 
ej stor, af en ailångt triangulär form. Prothoracis epipleura äro 
breda, genom sutur tydligt afsatta ifrån sternum. Epimera meso- 
thoracis stödja sig nertill vid trochantinerna och metasternum, hvars 
episterna äro allånga, parallela, fria, men epimera ej synliga. Ab- 
domens l:a segment är på sidorna försedd med en svagt upphöjd 
list, som böjer sig utåt mot episterna och mot hvilken baklårén 
inre kant guides, hvarigenom en svag stridulation åstadkommes. 
Tarserna äro 4-ledade, l:sta leden längre än 2—3 tillhopatagne. 
Arterna af detta slägte äro af svartbrnn färg, elytra teck- 
nade med gula fläckar och tvärband ; de uppehålla sig nära vatten- 
kanten och gräfva sig gångar i slammen, der man träilar dem i 
smärre sällskaper. De lelva af upplösta organismer liksom lar- 
verna. 
Dessa äro af en aflång nästan cylindrisk kroppsform, glänsande, 
af nästan liornartad consistens, hufvud och de tre thorax-ringarne 
