137 
sällan räcka de till spetsen af elytra. Prothorax har alldrig epi- 
sterna genom sutur afsatt ifrån prosternum, hvilket vanligen är 
kort, epimererna äro hos ilera tydligt utbildade, pergament- artade, 
fästade vid eller sammanvuxna med epipleura; den lägger sig med 
bakkanten ofta öfver basen af elytra, stundom är den skild från 
dem genom ett kortare mellanrum. Elytra äro vanligen föga längre 
än metasternum; de äro antingen okantade, eller försedda med en 
intryckt linja som dels ligger inom den skarpa sidokanten, dels 
längre ned på den mot bröstet inböjda delen. Mesosternum är 
vanligen kort, i framkanten bredt hallcirkel-formigt utskuret, eller 
tvärhugget, då det är mera framsträckt. Metasternum är antingen 
tvärhugget i spetsen, eller på hvarje sida framför bakhöfterna mer 
eller mindre djupt inskuret. Abdomen är sammansatt af 7 seg- 
menter, det 6:e försedt med en hvitaktig membram i spetsen; vid 
basen på undre sidan stundom med en kölforinig upphöjning. Be- 
nen äro medelmåttiga, frambenens lår oftast tjockare och kortare, 
dess höfter koniska eller äggrunda, alldrig transversella, i spet- 
sen alltid hopstötande. Tibierna äro oftast lintaggiga och liafva 
vanligen starkare apical-sporrar. Tarserna äro normalt 5-ledade, 
klorna alltid enkla. De främre benens trochantiner äro tydliga, 
rundade eller äggformiga. Bakhöfterna äro olika till formen hos 
olika grupper, vanligen i spetsen på insidan koniskt utdragna, på 
yttre kanten stundom plåtformigt plattade. 
Larverna synas hafva största öfverensstämmelse med dem af 
Hister; de äro alla långsträckta, i spetsen försedda med 2-ledade 
anal-bihang, hvilkas '2:a led är smalast och på hvilken är fästad 
ett långt borst; lnifvudel är stort, hornartadt, pannans framkant 
ofta tandad, mandiblerna skarpa i spetsen, hos de större arterna 
sikel-formiga och obeväpnade; ocellerna vanligen 4 till antalet; 
antennerna äro 4- eller 5-ledade, stundom är nästsista leden på 
utsidan försedd med en liten supplement-led. Maxillerna äro fria, 
dess palper vanligen 4-ledade; tungan hos de större tydligt utbil- 
dad, dess palper 2- eller 3-ledade, sista leden tillspetsad. Thorax 
är vanligen hornartad liksom prosternum, pronotum längst. Ab- 
domen är mer eller mindre läderartad, vanligen matt, beklädd med 
mer eller mindre tättstående, upprätta hår, som äfven, fastän gle- 
sare, finnas på framdelen af kroppen; anus är alltid rörformigt ut- 
dragen, och på undre sidan stylhårig. Benen äro korta, lår och 
tibier lintaggiga, tarsernas klo enkel. 
Såväl med hänseende till larvernas lorm som de korta täck- 
vingarne sluter sig denna familj nära till Histeroidce, å andra si- 
dan går den genom Autalia bland Aleocharinerna öfver till Eu- 
plectus inom Pselaphidte. 
Tribus Stapliyliiiinu. 
Caput exsertum, collo distincto. Labrum plerumque 
bilobum. MandibulaJ prominentes, supra canalicula lon- 
gitudinali impressa, plerumque intus dentatse. Antennte 
