141 
nerna äro ej längre än hufvudets bredd, nästan brutna, skaftet lika 
långt som de 3 följande lederna, 2:a och 3:e lika långa, obconiska, 
4—6 nästan rundade och liksom de föregående glänsande, håriga, 
7 — 10 transversella, beklädda med ett gråaktigt, matt toment lik- 
som sista leden, som är snedt urbräddad i spetsen; dess afstånd 
vid basen är dubbelt så stort som till ögat. Hakan är hornartad; 
maxillar-palpernas sista led kortare än nästsista. Prothorax är lik- 
som hufvudet i midten glatt, på sidorna och inom framkanten tätt 
och fint puncterad, afsmalnande mot basen, som invid bakhörnen 
har en groplik intryckning; dess epimcra äro tydliga, membra- 
nösa. De bakre låren äro afsmalnande emot spetsen; tibierna äro 
alla fintaggiga; baktarserna af tibians längd, l:a leden nästau 3 
gånger så lång som andra. Mesosternum är bak till afrundadt, 
benen vidt skilda från hvarandra. Hannen har l:a benparets lår 
vid basen med en tand, 7:e venlralsegmentet urbräddadt i spetsen 
och hufvudet nästan bredare än prothorax. 
1. C. rnaxillosus: Niger, nitidus, prothorace angulis po- 
sticis rotundatis; elytris fascia cinerea, abdomine se- 
gmentis ventralibus 3 — 5 cinereo-tomentosis, pectore 
nigro-pubescente. Long. 7 — 9 lin. 
Mas: femoribus anticis basi dente armatis; segmento 
7:o ventrali apice emarginato. 
Stapkylinus rnaxillosus Lin. Syst. Nat. 1. II. 683. 3. 
Gyll. Ins. Sv. II. 279. 1. Er. Gen. et Spec. Staph. 
348. 2. 
Utbredd öfver hela Skandinavien; lefver mest under cadaver, 
vid hafskusten under rutten tång. 
Genus Schizocliilus Gray. 
Staphylinus Gyll. Er. 
Caput temporibus tumidis; oculi magni, leviter pro- 
minuli, laterales. Palpi maxillares articulo ultirno pe- 
nultimo dimidio breviori. Antenna; liliformes, articulo 2:o 
3:o fere duplo breviori. Prothorax angulis anticis acutis; 
epimeris membranaceis, mesothoracis quadratis, episternis 
metathoracis latioribus. Femora posteriora apice angu- 
stata. Tibiee parcius spinulosse. Prosternum ante coxas 
carinato-compressum. Mesosternum carinatum. 
Hufvudet är nästan fyrkantigt, pannan platt, tinningarne upp- 
svälda; ögonen stora, något framstående, belägna på sidorna. Ma- 
xillar-palpernas sista led är kortare än nästsista; hakan hornartad. 
Antennerna äro nästan trfidformiga, tcmligen långa, dess 2:a led 
nästan dubbelt så kort som 3:e, 4—5 obconiska, 6 — 10 något bre- 
dare, men knappt transversella, slutleden skarpt emarginerad. Pro- 
