148 
Frän föregäende slägte skiljer sig detta genom mindre hufvud; 
antennerna äro mera närmade hvarandra vid basen, så att dess 
afstånd är föga större än till ögonen; mandiblerna äro ej så starkt 
bygda; hakan är nästan membranös; 1'ramtibierna obeväpnade; 
baklåren gröfre men kortare, epimera mcsothoracis äro linje- 
smala. De lefva mest under mossa och stenar i skogar. 
A) Prothorax confertissime punctatus; antennen longiores. 
1. O. brunnipes: Apterus, niger, opaeus, capite protho- 
raeeque riitidis, antennis basi apiceque pedibusque 
rufis ; ely tris prothorace fere dimidio brevioribus. Long. 
5—7 lin. 
Er. Gen. et Spec. Staph. 410. 10. 
Staphylinus brunnipes Fabr. Spec. Ins. I. 336.8. Gy 11. 
Ins. Sv. II. 289. 10. 
Temligen sällsynt i medlersta och södra Sverige; lefver i syn- 
nerhet under mossa och vid trädstammar i löfskogar. 
2. O. similis : Apterus, niger, opaeus, elytris prothorace 
paullo brevioribus. Long. 6 — 8 lin. 
Er. Gen. et Spec. Staph. 408. 7. 
Staphylinus similis Fab. Ent. Syst. I. II. 521. 7. Gyll. 
Ins. Sv. II. 287. 8. 
Sällsynt; funnen på Gottland och i Skåne. 
B) Prothorax parcius punctatus, area media lavi. 
3. O. fuscatus : Alatus, niger, opaeus, capite prothoraee- 
que nigro-seneis, nitidis, elytris prothoracis longitudine. 
Long. 5 — 6 lin. 
Er. Gen. et Spec. Staph. 411. 12. 
Staphylinus fuscatus Grav. Micr. 164. 10. 
Staphylinus suhpunctatus Gyll. Ins. Sv. IV. 474. 9. 
Ej sällsynt öfver hela Skandinavien. 
C) Prothorax dense punctatus, linea media lavi, dorso biseriatim 
punetato. • 
4. O. picipennis: Alatus, niger, capite prothoraceque 
seneis, nitidis, tenuiter pubescentibus, elytris tarsisque 
fuscopiceis; abdomines einereo-lineato. Long. 5 1 / a — 8 
lin. 
Er. Gen. et Spec. Staph. 412. 13. 
