149 
Staphylinus picipennis Fab. Ent. Syst. I. II. 521. 8. 
Staphylinus wneo-cephalus Gyll. Ins. Sv. II. 291. 12. 
Ej sällsynt. 
5. 0. cupreus: Alatus, nigro-fuscus, capite prothoraceque 
seneis nitidulis, griseo-pubescens, elytris fuscis, tarsis 
rufo-piceis; abdomine cinereo-lineato. Long. 4*/ a — 7 
lin. 
Er. Gen. et Spec. Staph. 412. 14. 
Staphylinus cupreus Rossi. Faun. Etr. I. 248. 612. tab. 
7. f. 13. 
Staphylinus aeneo-coltis Gyll. Ins. Sv. IV. 475. 12 — 13. 
Sällsyntare än föregående. 
Genus Tasgius Steph. 
Staphylinus Gyll. Ocypus Er. 
Palpi labiales articulo ultimo securiformi. Mandibulse 
intus dente obtuso armatae. Prothorax basin versus 
angustatus, angulis anticis rectis. Tibise anticte inermes; 
tarsi postici articulo l:a 5:o longiori. Epimera protho- 
racis obsoleta, linearia. 
Hnfvudet är nästan kretsrundt, ögonen små, rundade, ej kull- 
riga. Mandiblerna äro i midten beväpnade med en stark tand. 
Sista leden på maxillar-palperna är bos hannen nästan yxlik; på 
labial-palperna hos båda könen dubbelt så kort som nästsista, 
yxlik. Antennernas 2:a led är något kortare än 3:e, 4 — 10 små- 
ningom smalare och kortare, 10:e ej transversel, slutleden snedt 
urbräddad i spetsen. Prothorax har rätvinkliga framhörn, är af- 
smalnande emot basen och försedd med linjesmala epimera. Fram- 
tibierna äro obeväpnade, baklåren något afsmalnande emot spetsen. 
1. T. ater: Alatus, niger, nitidus, antennis apice ferrugi- 
neis, capite prothoraceque parcius punctatis, elytris 
prothorace paullo longioribus. Long. 6 — 8 lin. 
Staphylinus ater Grav. .Micr. 161. 5. 
Ocypus ater Er. Gen. et Spec. Staph. 416. 18. 
Staphylinus fuscatus Gyll. Ins. Sv. IV. 474. 9 — 10. 
Sällsynt; funnen i Skåne, på Öland, i Vestergöthland och vid 
Stockholm. 
2. T. pedator: Alatus, niger, capite prothoraceque nitidis, 
