171 
Staphylinus aterrirnus Grav. Micr. 41. 62. Gyll. Ins. 
Sv. IL 349. 65. 
Philonlhus aterrirnus Er. Gen. et Spec. Staph. 492. 109. 
Allmän öfver hela Skandinavien på fuktiga ställen. 
4. G. trossulus: Elongatus, niger, nitidus, antennis basi, 
pedibus segmentorumque ventralium marginibus te- 
staceis; capite prothorace seriebus dorsalibus 5-pun- 
ctalis latiore; elytris piceis, fortius punctatis. Long. 
2 1 /, Hn. 
Philonthus trossulus Nordm. Symb. 102. 90. 
G. aterrimo simillimus, sed major, capite latiore, co- 
lore antennarum, pedum elytrorumque distinctus. Caput 
prothorace latius, nigrum, nitidum, pone oculos parce pun- 
ctatum; mandibulis piceis, palpis testaceis. Antennte ar- 
ticulo 2:o 3:o sequali, penultimo vix transverso, fuscse, 
basi testacese. Prothorax basi coleopteris angustior, pi- 
ceo-niger, nitidus, punctis 5 lateralibus utrinque impres- 
sis. Elytra prothoracis longitudine, nigro-picea, nitida, 
fortius, haud crebre punctata, fusco-pubescentia. Abdo- 
men parallelum, densius subtiliter fusco-pubescens, ni- 
grum, segmentorum ventralium marginibus piceo-testaceis. 
Pedes testacei. 
Funnen i mängd under tång vid Lomma i Skåne. 
Subtribus Quediiiles. 
Caput collo latiori, genis marginatis. Prothorax linea 
marginali angulutn anticum formante, haud inflexa; epi- 
meris plerumque conspicuis; seta laterali a linea margi- 
nali remota. Tarsi antici sajpissime dilatati. Tibise au- 
ticse rarissime spinulosse. Abdomen segmento 7:o maris 
plerumque emarginato. 
Hufvudet är genom en temligen bred hals förenadt med pro- 
thorax, oftast af en äggrund form; kinderna äro alltid kantade; 
pannan har oftast blott 1 borstbärande punct invid ögonen, hvilka 
stundom äro mycket stora, men sällan framstående. Mandiblerna 
äro beväpnade ined en eller liera tänder på insidan i midten, dess 
spets skarp. Prothorax har oftast tydliga epimerer; sido-linjen 
bildar sjelfva framhörnet, under hvilket den ej är nedböjd; lateral- 
borstet ar hos alla slägteu ej fästadt i sido-linjen, utan något högre 
upp på skifvan. Abdomen ar oftast afsmalnande emot spetsen, 
merendels metall-skimrande, med utstående sido-borst, dess 7:e seg- 
ment är, med undantag af ett enda slägte, hos hannarne utskuret 
