194 
Tribus 1’oederina. 
Caput collo distincto, scepe angusto. Mandibulse elon- 
gatae, falcatte, intus dentatae. Palpi maxillares pubescen- 
tes, elongati, artieulo penultimo apice dilatato, ultimo 
parvo, plerumque obsoleto. Oculi rotundi, parvuli, haud 
vel vix prominentes, mandibularum basin haud attingen- 
tes. Antennse ante oculos sub frontis margine laterali 
insertse, filiformes. Prothorax haud inflectendus. Scu- 
tellum parvum. Elytra immarginata, pectore parum lon- 
giora, a prothorace distantia. Abdomen subtus basi ca- 
rinatum. Tibise pilosse vel pubescentes, ealcaribus par- 
vis vel obsoletis. Coxse anticee conicse, posticse sublrian- 
gulares, basi contiguse. Prosternum epinieris plerumque 
distinctis, cum epipleuris connatis. Mesosternum porre- 
ctum, antice haud excisum. Metasternum ]>ostice utrinque 
leviter ante coxas excisum. Acetabula intermedia me- 
tasterni medium haud attingentia. 
Kroppen är alltid långsmal, stundom cylindrisk, hufvudet of- 
tast äggformigt, stundom liretsrundt eller nästan fyrkantigt, hal- 
sen merendels liten, nästan klotrund. Mandiblerna äro sikel-for- 
miga, skarpa i spetsen, på insidan alltid beväpnade med en eller 
flera tänder. Haxillar-palperna äro långa, sista leden liten, van- 
ligen nfilformig, nästsista dilaterad i spetsen. Ögonen äro runda, 
ej stora, sällan något utstående, gå ej ned till mandiblernas bas. 
Antennerna äro trådformiga, eällan brutna, fastade under pannans 
sidokant. Prothorax är merendels kantad på sidorna. Scutellen 
oftast liten. Elytra okantade, föga längre än bakbröstet, skilda 
från prothorax genom ett litet mellanrum. Abdomen är alltid 
vid basen på undre sidan skarpt kölad i midten. Framhöfterna 
äro koniska, utstående, mellanhöfterna äggrunda, snedt liggande; 
bakhöfterna nästan triangulära, vid basen hopstötande i medel- 
linjen. Framlåren äro oftast grofva, stundom försedda med ett 
tandformigt utsprflng på undre sidan; tibierna äro ej beväpnade 
med taggar men håriga, apical-sporrarne små eller otydliga. 
Prosternum är oftast försedt med tydliga epimerer, men h vilka 
äro sammanvuxna med epipleurerna. Mesosternum är framsträckt, 
ej utskuret i framkanten. Metasternum är baktill på hvarje sida 
lätt urringadt framför bakhöfterna. De medlersta benparets höft- 
pannor räcka ej till midten af metasternum. 
Staphyliner af denna grupp lefva sällan i spillning, utan före- 
komma merendels på fuktiga ställen, under mossa, ruttnande ve- 
getabilier o. d., några lefva uteslutande vid stränder af sjöar och 
åar; de äro af medelmåttig, sällan ringa storlek, färgen meren- 
dels svart eller brunaktig, sällan metall-glänsande. 
