259 
Kroppen är glänsande, med utstående korta lateral-borst. Huf- 
vudet är äggrundt, föga smalare än protliorax, ögonen utstående, 
nakna, kinderna kantade. Antennerna äro temligen grofva, prydda 
med utstående, långa ljusa hår, andra leden knappt kortare än 3:e, 
4--10 småningom bredare och kortare, 10:e transversel, slutleden 
äggrund, dubbelt så lång som nästsista. Protliorax är hälften 
smalare än täckvingarne, glest men temligen starkt puneterad, i 
midten med ett glatt fält. Elytra äro knappt längre än prolho- 
rax, yttre vinkeln sinuerad, temligen glest men ej svagt punete- 
rade. Abdomen är parallel, grofkantad, ventral-segmenterna starkt 
knllriga, 2—4 dorsal-segmenterna vid basen med en stark, pun- 
eterad tvär-intryckning. Benen äro temligen spensliga, håriga, 
baktarserna af tibians längd, l:a leden dubbelt så långt som 2:a, 
5:e föga längre än 4:e. Mellaubenen äro vid basen åtskilda; me- 
sosternum baktill afrundadt. 
Den enda i Sverige förekommande arten af detta slägte lefver 
på fuktiga ställen, oftast vid sjöstränder och erinrar såväl härige- 
nom som oe.k genom färgernas fördelning, kroppens hårighet och 
pnneturen på thorax om 1’oed.crus. 
1. Z. collaris: Rufo-testacea, nitida, antennis ante basin, 
capite, metasterno, elytris anoque nigris, his parcius 
sat fortiter punetatis; protliorace basi foveola profunde 
impressa; abdomine supra lcevigato. Long. 2 lin. 
Slaphylinus collaris Payk. Faun. Sv. 401. 43. 
Aleochara' collaris Gyll. Ins. Sv. II. 385. 8. 
Myrmedonia collaris Er. Gen. et Spec. Staph. 43. 17. 
Sällsynt i medlersta och södra Sverige; funnen i Skåne, Små- 
land, Vestergöthland och vid Stockholm. 
Genus Astilbus Dillwvn. 
Aleocbara Gvll. Myrmedonia Er. 
Corpus apterum. Caput ovatum, genis immarginatis; 
oeulis subprominulis. Antennae artieulo 2:o 3:o vix bre- 
viorc. Protliorax ovatus, canaliculatus, linea marginali 
longe ante angulos anticos rotundatos inllexa. Elytra 
protliorace breviora. Abdomen ante apicem subdilata- 
tum. Coxse intermediee distantes. Tarsi postici artieulo 
l:o 2:o duplo longiore. 
Kroppen är obevingad, på öfre sidan nästan utan behåring, 
framlifvet föga glänsande, temligen groft och djupt puneteradt. 
Hufvudet är äggrundt, kinderna okantade, ögonen små, runda, 
knappt utstående. Antennerna äro temligen grofva, något incras- 
serade emot spetsen, 2:a leden föga längre än 3:e, slutleden ej 
dubbelt så långt som nästsista, hvilkeu är lätt transVersel. Pro- 
17 * 
