298 
Er. Gen. et Spec. Staph. 49. 1. 
Staphylinus sulcatus Payk. Mon. Staph. 32. 24. 
Aleochara sulrata Gyll. Ins. Sv. II. 378. 1. 
Utbredd öfver liela Skandinavien. 
2. F. suleatula: Nigro-pieea, nitida, antennis basi pedi- 
busque rufo-testaceis; prothorace profunde canali- 
culato; coleopteris subtransversis, lteviusculis. Long. 
1 lin. 
Er. Gen. et Spec. Staph. SO. 3. 
Aleochara suleatula Grav. Mon. 151. 7. 
Aleochara suleata var. b. Gyll. Ins. Sv. II. 378. 1. 
Prcecedenti similliina, sed minor, antennis basi pe- 
dibusque lucide testaceis, elytris brevioribus, suhla;- 
vibus, abdomine minus dense subtiliter punetato certe 
distineta. 
Lika utbredd som föregående art; träffas ofta i stor mängd 
om våren på fuktiga ängar. 
B) Scutellum lasi canaliculatum. 
3. F. obscura: Rufo-pieea, nitidula, tenuissime pube- 
scens; prothorace subtiliter canaliculato. Long. 1 */ 4 lin. 
Er. Gen. et Spec. Staph. 54. 15. 
Aleochara obscura Grav. Mon. 74. 10. Gyll. Ins. Sv. 
II. 379. 2. 
Utbredd öfver hela Skandinavien. 
C) Scutellum hand canaliculatum; prothorax confertissime pun- 
etatus, fovea projundiore basali impressa, maris canalieulatus. 
4. F. niyra: Nigro-pieea, nitida, subglabra, pedibus pi- 
ceis. Long. a / 4 lin. 
Er. Gen. et Spec. Staph. 54. 16. 
Aleochara niyra Grav. Micr. 75. 12. Gyll. Ins. Sv. II. 
380. 3. 
Ej sällsynt i Skåne i uttorkade grusgrafvar, förekommer spar- 
sammare i medlersta Sverige. 
