5 
Kroppen är medelmåttig eller liten, dock sällan under en 
linja i längd. Han är meiändels knilrig, afläng, eller omvändt 
äggformig, sällan lineär; oftast är den beklädd med fjäll eller här, 
som ej sällan äro metalliska men ganska lält afnötas. 
Alla till denna serie hörande inseeter äro uteslutande phyto- 
pliager och mänga arter äro uteslutande anvisade pä vissa be- 
stämda växt-specics. Det gifves knappast nägon del af växten, som 
ej är blottstiild lör deras angrepp, frän roten, märgen, veden, bar- 
ken, grenarne, bladen, knoppen, blomman ända till frukten. 
köttiga, oftast afsmaluandu emot spetsen, som 
är inböjd , hos de. blad-minerande arterna tunnare och mera cylin- 
drisk. Ilufvudet <‘ir rundadt och hornartadt, lörsedt med en tyd- 
lig, fyrkantig öfvcrläpp; munnen ;ir nedät riktad, har 2 starka 
mandiblcr. soin äro korta, ofta trnbbtandade i spetsen; maxillerna 
ligga tätt intill tungan, halva utom gångleden en cilierad stam, 
som p;ä iusidan förlänges i en kort flik, bärande en 2- eller 3-lo- 
dad liten palp ; h.akan är stor och köttig, föga skild frän tungan 
och försedd med 2 korta 2-ledade palper. Occllerna saknas mer- 
ämlels eller äro la till antalet. Antennerna äro endast antydda 
genom ett litet utsjtrång som ligger pä hvarje sida om mandibler- 
uas bas och i spetsen är försedt med ett borst, ytterst sällan äro 
de 2-ledadc. Thoracal-scgmenterna iiro mera utvecklade än abdo- 
minal-ringarne och sakn.a utbildade ben, hvilka endast äro antydda 
af 3 par köttiga värtor , kransade af styfva borst. Abdominal-seg- 
monterna äro 9 till antalet, det sista saknar pseudopod, sällan slu- 
tar det i eii horuartad spets eller 2 mjuka papiller; spiraeula äro 
9 par,^^ det l;a emellan pro- och mesothorax. Dessa larver visa 
mesta ötverensstänimclso med dem af Ptiniores och Lamellicorncs 
men de förstnärada hafva länga utbidade fötter, de sistnämda haf- 
va dessutom långa, brutna antenner. 
Af öfvergängar till andra serier böra vi nämna Klänomacer 
som sluter sig till Salpingiderna bland lleteromera och slägtet 
SpcrmoplKu/iiD, som visar största öfvercnsstämmelse med Crioceridai 
bland riiytophaga samt slutligen Tomicidte som hafva tydligaste 
sliigtskap med liostrichida; bland Xylophagerna. 
Classicatitioneu af denna serie , som är den artrikastc bland 
alla Colcoptera, erbjuder oj ringa svårigheter, hvilka Lacprdairc 
trott sig öfvervinna genom att till indelningsgrund taga maxiller- 
nas törhållande till hakan, som Latericlle först iakttagit utan att 
likväl uppsttilla denna k.arakter såsom den förnämsta vid gruppe- 
ringen; men dels är det nära nog omöjligt att för de mindrt; arter- 
na (t. ex Apioner, Ceutorhyncher) kunna afgöra huruvida maxil- 
Icrna ligga fria eller på sidorna äro tiickta af hak:ui, dels iir den- 
iiii karakter jngalunda så constant som Lacordaire ansett den, ty 
man skulle da för exempel ötvorllytta Sitoucn, som har fri.a maxil- 
ler till Khyncluenerna och Krirhiuus med alldeles dolda maxillet,- 
borde taga sin plats bland Cureulionerna. 
