23 
Iliifvuaof liai- paiiiiiiii kiilli-ig, iii.sänkt i protliorax äiula till 
(le atoni, riiiida, temlitjoii iitataeiida iigonen, rostrum är plattadt 
och hrcdare i spetsen; iilaii aiilcniifåior, lahriim tydligt afsatt fraii 
pannan genom en intryckt tviiilinja; niandihlerua utstående, lie- 
1'ormiga, korsande hvarandra i spetsen, som Ur skarp, pä inre si- 
dan tandade; hakan liten, i sp(!l,sen djupt urhräddad. Anteimerua 
äro fiistade ktngt tVamfiir 'inidlen : de iiro lemligen länga, s;°i att de 
räcka till basen af prothorax, .skaftet är nägot längre än 2;a leden, 
som är minst, rundad, strängens leder tina, ej transvcrsella, nästaii 
lika stora, med undantag af 8:e, som är tydligt bredare än de fö- 
regäende, hvarigenom klubban, som är klngstriickt, ej blir skarpt 
afsatt. rrothorax är fri, smalare än coleopl(;ra, ej transversel, 
tvärhuggen både i s|)etscn och vid basen, sidorna lätt rundade i 
midten, aftrindade. isoutellen är ej stor, transversel. Elytra be- 
tacka fullkomligt iiygidiuni, sakna imuctstrimmor. llakre benens 
höfter äro nästan fullkomligt hopståonde i midten ; låren äro nå- 
got klubblika, på bakbenen obetydligt öfverskjutande elytra; tibi 
erna äro frimla, i speksen förscalda med 2 hårlina sporrar; tarser- 
im iiro lög;i kortare än tibierna, deras l:a led långsträckt, 3:e fri, 
djupt llikig och dubb('U så bred som 2:a, kloleden tlu med en- 
kla klor. 
Kroppen är långsträckt, temligen groft hårig, ej starkt kull- 
rig, svagt blyglänsande: den enda Europeiska arten lefver på 
barrträd. 
1. R. Afteluhoidcs: Oblongus, parum eonvexus, iiiger, 
.siilijiliimbeo-micans, dense ciuereo-villosus , antennis 
pedibusque fiavis; piothorace subtiliter, minus erebre 
elytris conlertim piinctafis. Loug. 2 lin. 
Mas: tibiis anterioribus apice curvatis, uncinatis. 
Femina: tibiis anterioribus subroetis; ventre segmento 
:i:o et 4:o niedio apice dense cinereo-lanatis. 
tub. byst. Fl. II. 42b. 3. Schbnh. Gen. et Spec. 
Curc. 1. 242. 1. 
Ithyncliites Ithinomacer Gyll. Ins. Sv. III. 30. II. 
Sällsynt vårliden på barren af Gran ; funnen i Småland, \Ve- 
stergöthland, vid Stockhalm, i Dalarnc, Norrbotten och Lappland. 
Anm. Kraatz antager alt de exemplar, som hafva 3;e och 
4;e vcntral-segmenterua i midten tätt ulliga skulle vara honor ; 
jag har ej sett några individer tagna in copula, men i analogie med 
