94 
catus. Elytra Immeris prominulis, lateribus subparallcla, 
apice baud rostrato-deflexa. Scutelluiu distinctum. Epi- 
aterna mesothoracis apice fruiicato metasteino apposita, 
epiraei-a magna triangularia. Episferiia matatlioracis libera. 
Tibise apice unco nullo vel parvo, rariiis magiio instructas. 
De slägten som höra till tlonna grupp äro merendels bevinga 
(le och vistas till större delen p.-t bladen af Iriid eller örter, och 
iiro oftast beklädda med metalliskt glänsande fjäll. 
Hufvudet är fritt så att ögonen ej beröra framkanten af pro- 
thorax. Prothorax är smalare än eoleoptera, längre eller kortare 
cylindrisk, sidorna ej starkt rundade, vid basen tvärhuggen, ej slutande 
tätt till eoleoptera, i framkanten ej liikformigt utdragen på sidorna. 
Elytra äro aflånga, skuldrorna tydligt fram.ståcnde, sidorna pa- 
rallela, i spetsen ej näbblikt nedböjda; de äro försedda med 10 
punetstrimmor, den yttersta eller 10:e ej sammanflytande med 9:e. 
.Scutellen är fri och tydlig. Metasternum är ej kort; episterna 
metathoracis fria. Episterna me8othor<acis äro i .spetsen afhuggna 
och lägga sig emot metasternum, epiinera äro ganska starkt utbil- 
dade, nästan triangulära. Tibierna h.afva ingen eller en svag ha- 
ke i spetsen, äro på bakbenen något kortare än låren, som stun- 
dom äro beväpnade med en tand på undre sidan. Bakbenens höf- 
ter räcka ända ut till epimera metathoracis och äro längre än af- 
ståndet dem emellan. 
Sectio I. Unguieuli tarsorum lihtri. Femora mulica. 
Genus Tanynieriis Gkrm. 
Schönh. eod. Curculio Gyll. 
Antennte scapo oeulos superante, articulo 2:o 3:o lon- 
giore. Oeuli subdepreasi, oblique ovali-rotundati. Protho- 
rax margine antico inferne utrinque setuloso-ciliato. Ro- 
strum breve, scrobibus postice obsoletis. Tibite apice 
externe setuloso-ciliatse. Prothorax subcylindricus. 
Hufvudet är stort, rnndadt, pannan platt, utan fåra i midten, 
ögonen äro snedt liggande, oval-runda, ej märkbart utstående; 
rostrum är kort, dess framkant är knappt nedplattad, antenn-fåror- 
na svagt marquerade, baktill otydliga; hakan något insänkt, ej full- 
komligt döljande maxillerna. Antennernas skaft räcker förbi ögo- 
nens bakre orbita, deras 2:a led är hälften längre än .^:e, 4—8 
rundade, klubban skarpt afsatt, långsträckt äggforinig, spetsad. 
JCandiblema bafva ett starkt utbildadt, kantadt tuberkelformigt 
