147 
mesothoracis äro oftast smala, uppåt nå|iot lircdarc ocli stmulom 
triingande sig fram förbi basen af elytra. Benen äro i allmänliet 
länga, låren ej sällan med en land pä undre sidan ;j tibiorna oflast 
Irinda, ej sällan med tydlig hake oeli ofta äfven med klolik tagg; 
tarserna hafva klorna antingen fria eller hopvuxna, ej sällan be- 
väpnade med en tand vid inidten. 
Genom Anthonomua sluter sig denna afdclning till Åpionider- 
n(i, genom Phytonumus går den ötver till Careulioniderna och ge- 
nom Baridiua kommer den nära till Coasonida;» 
Sectio I. Pyf/idium ohteetum. Elylra apke haud sinyulotuii 
rotundata. UnguixuU larsorum plertwique liberi. suUtus dente nullo 
nrmati, 
Divisio I. Coxoe nntka basi contiguw. Femora plerumque 
mutica- 
Phalanx l. Rostrum n-assiuseulum, leviter curvatum. Mwi- 
dibuloi breveSf subcochlearifonncs^ altitudine sua basali haud lon- 
giores. Oc.uli soepissime. verticales. Antennee plerumque mox pone 
upiccm roslri insoriw- Elytra rarissimo hasin prothoracis obtcgantia. 
Tribus llylOhiin». 
Tibise apice toftitef mucronatte. Epimeni metatho- 
racis libei-a. Costc postiese motlico distttntes, marginem 
elytrorum haud atfingentes. Mandibula^ breves , subcochle- 
ariformes. Antenuse articulo H:o clavac arctc adpresso. 
Rostrum haud receptum, scrobibus bene detenninatis. Ely- 
tra apice haud rostrato-dellexa. (Jorpus inagnum. 
Denna grupp börjar den första sectioneu af suhfamilien, inne- 
fattande dc släglen, som hafva pygidiuni betäekf af elytra, hvilkas 
klor ej äro tandade och oftast fria; den sönderfaller i 2 tlivisiouer 
af hvilka den törsta har frambenens höfter vid basen fullkomligt 
hopstölande och låren vanligen obeväpnade. Gruppen ITylobiina 
hör till denna divisions l;a phalang, hviiken karakteriseras genom ett 
kortare och starkttre rostrmn, bakom hvars spids antennerna mer- 
endels äro fiistade, genom korta mandibler, hvilkas lodräta höjd är 
lika stor som deras längd, oftast verticala ögon och ytterst sällan 
vid basen rnudadt utvidgade elytra; från dc 2 öfriga grupperna 
skiljes den lättast genom tibieruas starka, klolika tagg, fria epi 
mera mesothoracis oeh ej niibblikt nedböjd spets på elytra. 
Ilufvudet är klorundt, ögonen oftast verticalt ovala, ej utstå- 
ende; rostrum är temligen groft, fög;\ böjdt; antenn-f;årorim skarpt 
begränsade, nmndihlerua korta, skålformiga. Antennerna äro 11- 
Icdade, fästade straxt bakom spetsen af rostrum, deras skaft räc- 
