159 
Man anser denna ginpi) såväl som föregående komma så 
nära inlill Curculionides, alt någon gräns emellan de båda snb- 
familierna ej skulle kunna uppdragas. Med Utiorhynchina bör 
ingen fiirvexling kunna ega rum; från Phyllohiina skiljes Hylobiina 
såväl genom ;intennerna.s 8:e led» hvillcen iir så bred alt klubban 
nästan kan sägas vara 4-lcdad, som oek genom episterna meso- 
tlioraci.s oeh den starka klolika taggen på tibierna ; från samma 
grupp afvikcr Phytonomina genom tydligt utbildade ögonflikar på 
prosternmn, som bar nrbräildad framkant, genom hufvudet, som är 
klokundt och insänkt i prothorax ända till de verticalt ovala, ej 
utstående ögonen, genom rostrum, som iir längre med antenn- 
fårorna ej utdragna till spetsen framför antennernas insertion, ge- 
nom fria maxilier, samt slutligen genom nmndibbama, som alltid 
sakna det knif- eller skärformiga utsprång, som oftast finnes lios 
Phyllobiina, oeh hvilkas fästpunet framstår som en plattad tuber- 
kel på r> ggsidan af mandiblerna. 
Gonus |•h}t•llomlls Sciiönh. 
Hypeva Gerra. Rhynchaenus Gyll. 
Tarsi articulo ultiuio longo , ungiculis inagnis, liberis. 
Elytia eallo huraeiali sat distineto. Antenntje scapo oculo- 
lofum inafgiiiem autenorem fere superante , articulo 2:o 
2:o plenimque haud vel pariim longiore. Scutelliim par- 
vtim sed distinetum. 
Hufvudet är klotrundt, litet i jeraförelse med prothorax, i 
hvilken det är insänkt ända till ögonen, som äro verticalt atlånga 
eller ovala, ej utstående; rostrum är vanligen kort, ej kantigt pil 
sidorna eller kiiladt längs ryggen, framkanten är svagt utskuren i 
miilten ; antennfårorna äro temligen väl begränsade, men räcka oj 
fullt fram till ögonen, de äro oj nedböjda utan riktade mot midten 
eller imdri' kanten af ögat. Antennerna äro vanligen 11- sällan 
10-le,dade; skaftet är lint och i spet.scn något tilltiocknande, läg- 
gande sig öfver ögonens friimro kant. 2:a leden är vanligen lika 
lång eller föga längre än 3:e, 4— 8 små rumkide, den 8:e ej eller obe- 
tydligt bredare än föregående. 1’rothorax är till formen olika hos 
olika arter, .stundom niistan cylindrisk och då betydligt .smalare än 
coleoptera, stundom mera rundad oeh utvidgad iiå sidorna, den är 
vid basen tvärhuggen och sluter ej skarpt till elytra. Seutellen 
är liten, men fri oc.li tydlig, triangulär. Elytra äro vid basen nä- 
stan tviirhuggna eller svagt gentensamt urbräddade, deras Immeral- 
tuherkel är tydlig; de äro för.sedda med 10 punetstrimmor, af livil- 
ka den 10;c' eller yttersta löper fullkomligt fri ända till spet.sau 
utan ;ilt förena sig. med 9;c, deras invikn;; sidokant är omävkligt 
simierad bakom höfierna, ej näbblikt nedböjd i .spetsen utan sna- 
