357 
Dermestes poligraphus Lin. Faun. Sv. 420. 
Eccoptogasier poligraphus Gyll. Ins. Sv. III. 349. 3. 
Temligen sällsynt undir barken af bairlrUcl i norra ocli nicJ- 
Icrsta Sverige. 
Tribus Tomlciiia. 
Antennsc elava compressa , plerumque imbricata, apice 
rofundafa. Coxte intermediai anguste distantes , postiete 
fere contigua;. Tarsi articulo 3:o pirecedente baud latiorc. 
Episferna nictatlioracis angusta. Piotliorax laferibus iin- 
marginafus, antice stepissiine seaber. Rostrum fere milluin. 
Elytra basi truncata. 
Renna grupp afviUer från föreg.lende hufvudsakligoii i följan- 
de liänscendo: episterna nietatlioracis äro ytterst smala; mollanbc- 
iieiis höflcr äro åtskilda af ett inellanrimi, som är belyilligt min- 
dre än deras egen bredd: rostrum är knappt utbildadi; antenner 
nas klubba har oftast tegel-lagda leder; protliorax är merendels 
framtill knagglig; frambenens höfter äro oftast hopstiiende; tarser- 
nas 3;c led ej bredare än föregående. 
Sectio I. Ociili plane divisi. Scutellum distinetum. 
Genus Xyloteriis Ekichs. 
Bostriclius Gyll. 
Prothorax transversus, antice seaber, maris angulis 
posticis subtiliter niarginatis. Antennte clava magna, so- 
lida. Elytra apice haud retusa. 
Hufvudet är djupt iiisänkt i prothorax, ögonen delade af en 
bred list af pannan , som hos hannen är djupt urholkad. Anten- 
nerna äro korta, klubban stor, ej ledad, liingre än den fåledade 
strängen. Prothorax är transverscl , bredare än coleoptera, starkt 
hvälfd, skifvan framtill knagglig, bakkanten oeh bakhörnen kanta- 
de hos hannen. Pcutellen är tydlig. Klytra äro vid basen tvär- 
huggna, med tydliga punetstrimmor , något snedt nedfaliande mot 
spetsen. Tibierna äro fintandade ; tarserua hoptryckta. Prostert 
num är urbrädadt nästau ända till framhöfterna , försedt med ej^ 
kort spetsigt utsprång, som lägger sig emellan höfterug, 
