104 
stP.rmim, är .>i:vnini.in!!at af 5 tydlisra segmoiitcr, af hvilka do 2 för 
sta äro fiiga rörliga, do 2 ('lli'r 3 sista fria ocii rörliga. Ifcnoii äro i all- 
raiiiiUct korta ; trochantiiierna smä, i spetsen siicdt afliiiggiia, oj 
stödiande; låren på liaklienen sälian öfverskjutande olytras sido- 
kant, stundom grofva, t)ildadn till hoppfötter; tihiorna liafva ing.a 
eller svaga sporrar, iiro e.j liingrc än låren ; tarserna äro skentiart 
4-ledado, emedan 4;e leden, som är omärklig, ligger i fliken af 3 e, 
liopviixcii med kloledcn . de 3 första på undre sidan med en fät 
tramp-pnta. Frainlienens höfter äro oftast åtskilda af irrosternum , 
ej" starkt utstående, .stundom tvärliggande , troeliantinerna små eller 
dolda, liöftpannorna haktill ofi.ast slutna. Mpiniera mesothoraeis 
riieka ned till liiifterna på ni(dlantienen , som ofiast äro åtskilda i 
niidten. Kpisterna metatlioraeis äro nästan utan undanlag fritt lig- 
gande , epijnera ofta med ett lite; hiliang vid sidan om liakliöf- 
térua, som äro transversella , riirliga. Kpisimna och epimera pro- 
tiiorat^s äro hopflytande såväl .sinsemellan som med nolum, men 
en intryckt lin.ia heteeknar vanligen hegriinsningen af sternum. 
Kroiipeu är i allmänhet liten eller medelmåttig, oftast oval, 
på undre sidan niistan platt, på ofre vanligen kiillrig; den liar ofia 
lifliga ej sällan metalliska lärger, är p.i öfre sidan merendels utan 
behåring. 
Pe äro alla växtätande oeh förtära merendels Idadköttet af 
örter, sällan af buskar eller Iriid, hvarföre man äfven oftast träf- 
far dem vid håfning på ängar eller betesmarker; do äro temligen 
tröga i sina rörelser med undantag af jordlopporna, hvilkas bakben 
äro” bildado till hoppfötter. 
Larverna liafva Ii ben. äro vanligen kiillriga , deras kropps- 
lietäekniiig är ofta nijiik , stundom lädorarlad ; sällan äro do till 
färgen hvifa , oftast mörk;i eller melallfärgado , ej siillan teoknade med 
pnnclor eller linjer. Kroppen är vanligen sammansatt af 13 seg- 
menter, hiifvndet der iiiberäknadt , hvilket är jemförelsevis litet , 
bärande anlonner, oceller och mundelar temligen utbildade. Pe 3 
thoraeal-isegmonterna iiro ofta lika abdoniinal ringarnc-, sfiindoin är 
protiiorax utmärkt genom sin lönn, färg eller consistens. Abdo- 
minal-ringiirno liafva ofiast köttiga vårtor eller plåtar , greniga tag- 
gar. eller liorsHiärande tiiberkler. llos största delen förliiiiges .si- 
.sla segmentet |iå ninlre sidan i ett enkelt eller klnfvet retraetilt 
rör, som tjeiiar till .ställflylfning ocli bakom hvilket larmöppningen 
är lieliigeii. 1'lera af hithörande larver betäcka sin kropp med 
exereiiienterna , till ett skydd mot liender cllor mot solhettan. Pe 
äro i sina rörelser tröga oeh långsamma : deras födoiinine utgö- 
ras liksom hos imagines af vexter, särdeles bladköttet : många 
uppehålla sig uteslutande på vissa a.ter inom samma familj. 
Såsom öfvergångar till andra serier kunna anföras Cassider 
oeh fthrysonioler Seiii sluta sig nära till Coccinellerna : Si/neKi bil- 
dar en öfvergång till I.oiigicorncrna genom något starkare utbilda- 
de sporrar oeh glesiiaggad sidokant på prothorax; Poiiacierna fö- 
renas af Linné med Leptnrerna , från hvilka de väsendtligen af- 
