130 
loreque elytroriini distincta; a H GylhnltaVt elytris nigii- 
cantibus , intersfitiis alternis vix latioiibus , substrigosis , 
3:o basi et apice faiifum elevato, prolhorace angulis anticis 
subdentato-proniimilis, anteiinis tai sisque longioribus optirae 
distinguenda. 
Funnen vid Lomma, Malmö ocli Trelleliorg i Skåne, den lef- 
ver liksom båda 2 föregående arter endast i brakvatten. 
Famil ia Orsodacliiiida'. 
Coxse postic» fere contigine, antiete conieo-globosa}, 
exsertaä. Elytra liaud striafa. Tibias ealcaribiis distinctis. 
Abdomen segiiiento l:o venfrali 2;o parttni loiigiore. Tarsi 
unguiciilis dente armatis. 
Denna famil.i afvikcr från fiiregående genom ej imiutsf rini- 
miga elytra, föga åtskilda bakliiifter, klufna klor, ej långt l.a ven- 
tral-seginent ; den närmar sig genom Zeuf/ophorti mera familjen 
Criocfridce , men denna skiljes såväl genoin bredare åtskilda höf 
ter, oeli längre 1 :a ventral-segment , som äfven genom punetslriin- 
miga elytra , enkla klor oeli skarpare nt.skurna ögon. 
Ilnfvndet är lutande, något smalare än prolliorax, pannans 
midtel-fåra saknas nästan fnllkoinligt; ögonen äro oftast rimda och 
helbräddade ; kinderna smala; mandiblerna äro ej långa. Anten- 
nerna är« nästan trådforiniga , fastade på betydligt afstånd från 
livarandra, i linja med eller framför ögonens nedre tväi linja. Pro- 
tliorax närmar sig hjertformen , är liopsnörad framför basen , ntan 
ränna i midten. Klylra hafva ej strimmor, men do.ss pnnct<’r äro 
någongång ordnade i rader. Abdomens l:a vnniral-.segment är 
föga längre än 2:a , 2—4 lika långa , Sre liing.st. Bakbenens höf- 
tor äro föga åtskilda . de främre nästan hop.stående , frambeiiens 
kort kegelformiga , utstående, prosternal-spring.an öppen med fria 
trocliantiner. Låren äro nästan spolformiga , ej så långa i)å bak- 
benen .som hos föregående familj , men dock tydligt öfverskjiitande 
elytras sidokant. Tibierna hafva 2 tydliga apieal-sjiorrar. T;irser- 
nas klor äro beväpnade på undre sidan med en tand, som .stundom 
når nåstan ända fram till spetsen. lOpimera metalhoracis hafva 
knappt synligt bihang vid sidan om bakhöfterna , emedan dessa 
räcka på sidorna nästan ända ut till elytras epiplenra. 
Kroppen Ur atlång eller långsträckt , inågot kiillrig på öfre 
sidan, som oftast är gleshårig , har ej metallglans; de träffas på 
blommande löfträd och buskar. 
