131 
Genus Syiieta Lacord. 
Orsodachna Gyll. 
Oculi parvi , rotundi , integri. Prothorax latenbus par- 
ce denticulatus. Mandibiilae breves, apice incurvo den- 
tatse , labrum pavvum superantes. Elytra epipleuris latiu- 
sculis, lineis paucis dorsalibus subelevatis. Acotabula an- 
(ica aperta. Corpus supra pubescens. 
liiifviulet har .stai’kt utbildade tiuningnr, ögoncu äro små 
runda, mtgot utstdcndc, kinderna temligen breda; mandiblerna ii- 
ro i spetsen breda, tandadc; labrum dr liten transversel , i fram- 
kanten tvärhuggen. AntcTinerua äro trädforiniga, af kroppens half- 
ya längd, fastade något framför Ogon-linjan , deras leder ungefär 
lika langa. Prothorax har några få sidotänder; scutelleu är tri- 
angulär, i spetsen tTärhuggen. Elytra hafva starkt utbildade epi- 
pleura, och mer eller mindre tydliga upphöjda ribbor. Tarsernas 
l;a led^ är längre än klolcden. Tibierna äro borsthåriga. sttetsen 
på utsidan i synnerhet på baksidan med en groplik utskärning. 
Prosternum är teraligeu kort framför de utstående höfterna, ned- 
till emellan deras bas utsändando ett smalt utsprång , som ej' före- 
nas mod epimera, hvarigenom höflpannorna ej blifva slutna. Krop- 
pen på öfre sidau glesthårig. 
Detta slägte, som erinrar om Longicornerna , utgör pä sam- 
ma gång föreningslänken med Gallerucerua. 
1. S. Betula: Elongata, supra convexa, parura nitida, 
supra parcius, subtus dense griseo-albido-pubescens, 
nigro-fusca, ore, antennis, pedibus elytrisque limbö 
laterali pallidis; protboraee confertissime subtiliter pun- 
etato; elytris profundius fere soriatim punetatis, lineis 
elevatis nonnullis. Long. 3 — 3.^ lin. 
Mas: elytris profundius punetatis, lineis dorsalibus 3 
elevatis distinetis, intermedia postice tantum conspicua. 
Femina: segmento 5:o impressione triangulari, valde 
profunda, flavo-ciliata; elytris lineis obsoletis, externe 
tantum basi elevata. 
Cnoceris Bctulcc Fab. El. I. 462. 61. 
Orsodachna? Behdce Gyll. Ins. Sv. 111. 644. 2 
