158 
G-yll. 1. c. var. h. 
Allniäimare än föiegAeinlP art. 
Sectio II. Antemm arthulo 3\o 4.0 hreviore. Elytra gin- 
hra, sutpe meUdlicO. 
Genus l!;clastifn (Chevr) Redt. 
Galleiuca Gyll. 
Proihorax basi lafior, marjjinatus. Scutellum triangu- 
lare. Elyiva opipleiiris latiusrulis , stria marpjinali liume- 
ros atnbieiito. Tibiae caloari distincfo. 
T)of(a slägtn afvikcr frän alla föreg.lciifin genom metalliska 
elytra, anteiinciiias 3;e led koi lare iin 4:e ; frln följande skiljes det 
lättast på den spetsigt Iriangnlära sciiiellen , de breda epipleura på 
elytra samt genom protliorax , som ar afsmaliiaud.) emot spetsen, 
vid ba.sen kantad eller föga smalare än coleoptcra. 
Ilufvndet är smalare än prothorax , i livilken det Ur insänkt 
ända till ögonen, ansigtet med Un ränna, som Iraklill groplikt för- 
djnpa.s ; elypens baklill ej vinkelfortr.igtinslött, labrnm nästan (pia- 
dratisk , kinderna något s-.nalaro än mandiblcrnas bas, som iiro Her- 
klnfna i spetsen. Antennerna räeka betydligt öfvcr roten af pro- 
Ihorax , äro trådformiga, fästado i lin.ja med ögonens nedre kant, 
deras 3;o led kortare än 4:e. Prolliorax är transversel . i spetsen 
bredt nrbräddad , sidorna framåt afsinalnando , kanten skarpt af 
satt, ba.sen bredt rundad, e,i märkbart sinuerad invid de, trnbb- 
vinkliga, e.j atriindadc bakliörnen. >Se,iitellen är triangulärt till- 
.spetsad. Klylra liafva tydliga epipleura, som (rå bröstets siilor 
aro temligen breda, men småningom försvinna mot spetsen. Mel- 
lanbenons höfter äro hop.stående i nicdel-linjon. 'rihierna hafva 2 
intryckta linjer p.J yttre sidan, och äro i spetsen försedda med 
en sporre. Tarserna iiro kortare än libierna, klorna med en tyd- 
lig tand på midr<' sidan. 
1. A. Ahii: Obovafa , convexiuscula , ooeruleo-viola- 
cea, nitida, anteiinis , tiltiis tarsisque nitrrieantibns, 
scutollo polito , protboraco olytrisque Isote violaceis , 
coneinne punetafis. Long. ‘2A — .1 lin. 
Mas: segrnento 5:o apice Icviter somicirculariter 
imjtresso. 
