163 
(ijton-f.irorna och franilil! af aiitenn-hAlaDS öfre kant , emellan 
(loin tränger sig vanligen en kiilformig iippilrifning , som i rlo fle- 
sta fall gilr ända ned till clypcns; kinderna ävo tydliga, fast säl- 
lan breda, inaudiblerna i spetsen flerkliifna, men ligga till större 
delen dolda under labrinn. Antennerna äro 11- sällan 10-ledade , 
lastade nägot ofvanfiir ögoii-linjen , stundom temligeu närmade 
livaraudra, ej sällan fastade nära vid inkanten af ögonen. J’rotho- 
rax är alltid smalare äu coleoptera ocli liar större bredd än längd , 
den är nästan tvärhuggen eller bredt iirbräddad i framkanten , 
dess frainliörii liafva mi nafvcl-forniig , borstbärande grop, som 
stundoin ligger iiilgot längre bakät-, basen är tvärhuggen eller 
bredt rundad, dess bakliörn räta eller föga tnibbviiikliga ; fram 
för basen , .som ej sällan är finkantad, finnes ofta en tvärintryck- 
ning , som ofta på sidorna begränsas af ett kort intryckt 
streck eller en fålla oeli i detta fall äro nn.staii elytra alltid piinct- 
sfriinmiga. Pciitellen är liten , ofta transversel. häytra äro ej 
sällan pniictstriminiga och liafva då tydliga epiplciira samt sutu- 
ral-vinkeln ej afruiidad. Abdomens första ventral -segment är 
mycket läiigro än 2;a, 2—1 lika långa. Jtakbeneus lär äro grof- 
va , deras tibier försedda med en ej sällan starkt utbildad sporre; 
som .saknas på de. främre tibierna. Frambeiieus höfter äro tvär- 
liggamle, deras spets ej tapplikt iitsiiringande , emellan hvllken 
prosterui iitsprång lägger sig och alltid förläiiges bakom dem. 
Mcllanbcnens höfter äro mer eller mindre bredt åtskilda. 
Hannarno kännas med lätthet på det sista öfre .abdoniinal- 
segnientet, som kullrigt och nästan halfcirkelformigt böjer sig ned 
öfver ,ö.c ventral-scgmcntet ; ofta är älven l;a tarslcden på de främ- 
re beuen utvidgad och ej sällan har 5:e ventral-segmcnlet en grop 
eller lin ränna i midten. 
Kroppen är liten, når alldrig 2 linjers längd, är ej sällan 
metallisk, på öfre sidan naken, nied undantag af en enda art. 
I.arverna äro alla, med undantag af slägtet IMlica blad- 
minerare och Ilera göra stor skada på Cruciferer. Deras hufvud 
är medelmåttigt riiudadt , på öfre sidan kullrigt, hornartadt , mun 
nen nedåt oeh framåt riktad: oceilerna äro ej synliga; clypeiis 
tydligt aisatt genom en tvärintryckning; labriini temligeu stor, 
något köttig, rundad i framkauten. Mandihlcrna äro niedcimålli 
ga , något böjda , temligeu breda i spetsen , som är delad i flera 
skarpa länder. Maxillerna äro fria, ined väl utvecklad gåiigled, 
framtill slufand,) i en liten tuggflik ; innxillar-palperna äro långa, 
koiiiska , l-ledade, sista leden lång, spetsig. Labruin har en tein- 
ligeii stor , framåt afsmalnande haka ; palpstanimariin hopvuxna 
vid basen ; lungan köttigt iippsväld , p:i sidan om hvilken de 2- 
ledade labial-palperna äro belägna. Antennerna äro fastade i en 
liten rundad urholkning i främre och yttre hörnet af pannan ; de 
;iro framåt riktade, 3- ledade ; l:a leden kort, men temligeu stor, 
2;a liten, ringlörmig oeh bär i spetsen på inre sidan en liten borst- 
härandc snpplemcnt-led , 3:e är smalare, mera långslräckt. Thoracal- 
segmeuterna äro nästan lika abdominal-ringarne ; prothorax har 
