167 
Lin. Faun. Sv. 746. Gyll. Ins. Sv. II. 2. 1. Dej. Spec. 
I. 59. 43. Er. Kåf. d. Mark. I. 2. 1. Schdte. Danm. 
El. 91. 3. 
Allmän öfver hela Skandinavien. 
3. C. hybrida: Supra fusco-aenea; elytris lunula humerali 
et apicali faseiaque media abbreviata sinuata albis. Lone:. 
6 lin. 
Lin. Faun. Sv. 747. Gyll. Ins. Sv. II. 3. 2. Dej. Spec. 
I. 64. 47. Er. Kaf. d. Mark. I. 2. 3. Schdte. Danm. 
El. 88. 2. 
Var. elytris fascia retrorsum flexuosa. 
Cicindela maritima. Dej. Spec. I. 67. 50. Gyll. Ins. 
Sv. IV. 396. 2—3. 
Lika utbredd som föregående art; varieteten synes endast 
lefva vid stränder af kaf och större sjöar. 
Familia farabici Latr. 
Gyll. eod. 
Antennae pone mandibularum basin insertse. Abdomen 
plerumque in utroque sexu segmentis 6 ventralibus com- 
positum, 3:o simplice, lateribus lmud dentato-producto. 
Huf\ udet bäres merendels lutande, sällan verticalt, och är 
oftast smalare än thorax; pannan nästan alltid med 2 tydliga 
fåror; clypeus i framkanten försedd med liera framsträckta borst, 
hvilkas antal oftast är 6; ögonen vanligen af medelmåttig stor- 
lek. Antennerna öro alltid fastade bakom mandiblernas rot, dess 
3:e led oftast liksom de följande lederna tätt beklädd af en fin 
och mjuk pubescens. Labrum är nästan alltid transversel. Han- 
diblerna äro böjda i spetsen, sällan på insidan beväpnade med 
tänder. Maxillernas inre tlik slutar i en skarp orörlig hake; 
palperna äro oftast längre än mandiblerna. Hakans bugt är mer- 
endels i midten beväpnad med en enkel eller klufven tand; tun- 
gan alltid försedd med tydliga paraglosser. Abdomen består 
merendels hos båda könen af 6 ventralsegmenter, det 3:e är jemnt 
afhugget i spetsen, ej tandformigt utdraget på sidorna. Frainti- 
bierna liafva vanligen en utskärning på framsidan, i hvilket fall, 
sporrarne äro fästade en i spetsen, den andre ofvanför bugten 
eller ock äro de nedtill försedda med en ränna på insidan, då 
båda sporrarne äro fästade i sjelfva spetsen. 
Larverna liafva i allmänhet 2 hornartade utsprång på sista 
dorsalsegmentet; antennerna äro 4-ledade, 3:e leden oftast med 
ett litet bihang; ocellerna, till antalet 6, äro stälda i 2 rader på 
en svag upphöjning; mandiblerna äro sikelformigt böjda, spetsiga 
