225 
Gyll. Ins. Sv. II. 173. 2. Dej. Spec. I. 21?. 12. Schdte. 
Danm. El. 106. 2. 
Förekommer temligen sparsamt i medlersta och södra Sve- 
rige; den är funnen under stenar af Prof. Boheman på Gottland. 
Öland och Kinnekulle; Prof. Zetterstedt har träffat den under 
stenar nära hafskusten vid Esperöd i Skåne samt vid Lärketorp 
i Östergöthland. 
B) Elytris stria marginali ad scutellum baud contimmta. 
4. C. basalis: Nigra, profunde punctata, pubescens, ore, 
antennis pedibusque rufo-testaceis; pvothorace cordato ; 
elytris evidenter punctato-striatis, basi ferrueineis. Lone. 
3 3 / 4 — 4 lin. 
Gyll. Ins. Sv. II. 174. 3. Schdte. Dan. El. 107. 3. 
Cymindis punctala Dej. Spec. I. 214. 15. 
Synes tillhöra norra och medlersta Skandinavien; den är 
funnen i Lappland och Östergöthland af Prof. Zetterstedt, ijemt- 
land och Småland af Prof. Boheman. 
Anm. Då Gyllenhal Tom. II. 162. Obs. liar visat att Linné 
under Carabus vaporariorum beskrifvit 2 olika inseeter, nemligen 
i Fauna Svecica 796 Harpalus dorsalis Gyll. och uti Syst. Nat. 
II. 671. 23. ifrågavarande ( ymindis, så har jag ansett lämpligast 
att följa hans nomenclatur. 
Genus Vroiniiis Bon. 
Lebia Gyll. 
Palpi articulo ultimo subovato. Mandibulse breves, 
labrum vix superantes. Margo frontal is ante oeulos reetus. 
Tarsi supra pubescentes, artieulis integris, unguieulis ple- 
rumque subtus serratis. Epimera metathoracis parva. 
Hufvudet är tydligt, men småningom afsmalnande bakom 
ögonen, som äro stora, obetydligt utstående; pannans sidor räta 
framför ögonen, dess fåror svaga, eller försvunna. Labrum är i 
spetsen nästan tvärhuggen med afrundade hörn. Antennerna 
äro knappt af halfva lcroppslängden, tr&dformiga, skaftet ej längre 
än 3:e leden, 2:a och 3:e nästan nakna. Mandiblerna äro korta 
obetydligt öfverskjutande labrum. Palperna äro korta, dess sista 
led nästan äggrund. Prothorax är ej hjertlik, sidorna svagt run- 
dade, dess bakhörn ej spetsigt tillbakadragna. Elytra hafva of- 
tast otydliga strior. Benen äro spensliga, farserna ofvan linhå- 
riga, dess 4:e led ej urbräddad, klorna oftast sfigtandade på un- 
dre sidan. Epimera metathoracis äro ganska små. 
Hithörande arter äro oftast af ringa storlek, kroppen platt- 
tryckt, långsmal, elytra stundom med färgade fläckar; de uppe- 
hålla sig under barken pä träd, stenar o. d. 
