78 
Aleocliara sericans Grav. Mon. 1.59. 28. Gyll. Ins. Sv. 
II. 404. 26. 
llomaloia sei icans Thonis. Öfv. af Vet. Ac. Förh. 1852. 
140. 35. 
Sällsynt i ruttnande svampar i medlersta Sverige. 
Anm. Genom sin ljusa färg kommer denna art närmast A. 
7 H€rd(ivi(i, frän hvilicen den lätt kännes på antennernas structur, 
frän A. xantkopus skiljes den genom större och bredare kropps- 
form, den linare och glesare puncturen på abdoinen samt genom 
antennerna, hvilkas 2;a led är mindre än 3;e, slutleden lång. 
25. A. sucncola: Nitida, tenuiter pubescens, nigra, an- 
tennis nigro-pieeis, arliculo ultiino conico-elongato, 
10:o dui)lo longiori, el_ytris brunneis, pedibus testa- 
ceis; protborace convexiusculoj coleopteris paullo an- 
gustiori, basi foveola transversa fortitcr impresso ; ab- 
domine segmentis 2 — 4 minus crebre punctatis. Long. 
1^4 lin. 
Uonialota succicoJa Thoms. Öfv. af Vet. Ac. Förh. 1852. 
141. 36. 
Iloinalota vaUdicornis Kraatz. Naturg. d. Ins. Deuts. II. 
271. 78. 
Ilomulota socialis var. a. Er. Gen. et Spec. Staph. 102.43. 
Corpore nitido, parcius, tenuiter pubescente, protho- 
race basi fovcola transversa profundiore, anteunis nigro- 
piceis artieulo 2:o 3:o breviore, 4:o 5:o dimidio angusti- 
oi-e, 6—10 'jequalibus transversis, abdomine nigro, ano 
concolore, elytris brunneis ab affinibus facillime distin- 
guenda. 
Ej sällsynt i utsipprande saft på löfträd. 
Anm. Jag har ej kunnat upptaga Mmrkels H. valitlicornis, 
dels derföre att Mannerlieim redan liar cn art af detta namn, dels 
emedan beskrifningen, särdeles med hänseende tilldeofvanpä svarta 
låren och lefnadssättet ej öfverensstämmer med min art. 
g) Antenna: artieulo 2:o ■'i:o fere longiori; ahdomen maris se- 
gmenio 7:o dorsali apice 4-dentato. 
26. A. bolefoltia: Linearis, nitidula, llavescenti-pubescens, 
subtiliter punclata, nigra, antennis, ajiice fuscis, basi, 
])edibus elytrisque testaceis, liis cirea sciitellurn an- 
guloque exteruo fuscis; protliorace, coleopteris angu- 
