165 
staneis, circa scutelluin epipleui'isque nigris, abdomine 
fortius et sat crebre punctato distinctus videtur. 
Sällsynt; funnen vid Ringsjön i Skåne. 
Genus Iscbuosonia Steph. 
Tach 3 ’])orus Gjdl. Mycetoporus Er. 
Palpi maxillares articulo ultimo subulato, penultimo 
parum breviori sed multo angustiore. Antennas filiformes, 
protliorace nmito longiores, articulo pendltimo baud trans- 
verso, ultimo oblongo, compresso-emarginato. Abdonien 
apice setosuni. Calcaria valida. Tarsi postici articulo l:o 
tibiae fere longitudine, 5:o 4:o baud longiori. 
Kroppen är Ifingsträckt, starkt alsraalnande emot spetsen. Huf- 
vudet är allfingt-äggforaiigt, nedböjdt, insänkt till ögonen, som äro 
föga kullriga; maxillar-palpernas sista led är något kortare men 
mycket smalare än nästsista, som är starkt uppsväld. Antennerna 
räcka öfver roten af protborax, äro temligen grofva, 2:a leden 
kortare än 3:e, slutleden atläng, nästan dubbelt sä läng som näst- 
sista, hvilken ej är transversel. Protborax är emarginerad i spet- 
sen, frambörnen nedböjda, spetsiga, skifvan ocb sidorna utan in- 
tryckta puncter. Elytras dorsal-serie är enkel. Abdomen är i 
segmentermvs kanter försedd med upprätt stående svarta borst, 
aom blifva tätare i spetsen. Benen äro långa och spensliga, tibi- 
ernas sporrar starka; bakbenens tarser mycket långa, l:a leden 
knappt kortare än tibian och liksom 2;a tandformigt utdragen på 
yttre sidan, 5:e ej längre än fjerde. 
Hithörande arter äro mycket snabba och lilliga djur, som man 
träffar på sandiga stränder af sjöar och floder. 
1. 1. splendida: Lineari-elongata, rufo-testacea, vertice, 
elytris basi, pectore abdomineque picescentibus; pro- 
tboracis disco impunetato; elytris punetorum serie dor- 
sali simplice. Long. l'/j lin. 
Mas: abdomine segmento ventrali 6:o apice late et sat 
profiinde emarginato, sinu dense pallido-piloso, late- 
ribus pilis nigris erectis instrueto, 7:o profunde bilido, 
laciniis apice divaricatis, muci'onatis. 
'1'achinus spleudidus Grav. Mon. 24. 3. 
Tachyporus splendidua Gyll. Ins. Sv. II. 249. 13. 
Mycetoporus splendidns Er. Gen. et Spec. Staph. 287. 9. 
Temligen sällsynt i medlersta och södra Sverige. 
it* 
