179 
utöfvér basen af prothorax, alla lederna längre än tjockleken. 
Prolliorax är nästan hjertlik eller quadratisk, smalare än, och dub- 
belt sä kort som coleoptera. Benen äro länga och spensliga, ti- 
bierna ej taggiga; pä bakbenen äro tarserna en tredjedel kortare 
än tibian, l:a leden långsträckt, knappt kortare än 5;e, 2—4 sniä- 
•ningom kortare, 4;e med en hårtofs i spetsen. Framtarserna äro 
enkla hos båda könen, men hannen skiljes lätt pä 7:e ventral- 
segmentet, som ar tvärhugget i spetsen, hvarigenom 8:e blir 
synligt. 
Alla arterna lefva pä bladen af buskar och träd oftast pä 
sanka ställen. 
A) Prons sublwvis, suleis leviter converyentibus ; palpi maxillares 
articulo uttimo breviter conico, penultimo apice incrassato. 
1. A. alpinus: Nigro-piceus, antenuis, articulo ultiino elon- 
gato, basi, el 3 'tri 8 pedibusque testaceis; protborace ere- 
brius punetato, linea media laevi. Long. l’/j — 2 lin. 
Gyll. Ins. Sv. II. 194. 2. Er. Gen. et Spec. Stapb. 
848. 2. 
Stpphylinus alpinus Fab. Ent. Syst. I. II. 526. 33. 
Mas; cajiite protborace latiore, clypeo utrinque apice 
spina porreeta armato. 
Anthophagus mandibularis Gyll. Ins. Sv. IV. 460. 2 3. 
Änlhophayus inaxillosus Zett. Ins. Lapp. 48. 4. 
I 'ar. Protborace testaceo. 
Ej sällsynt i Lappland; mera sparsamt i Jemtland, Dalarne, 
Ustergöthland och Småland; den träffas oftast pä bladen af björk 
och pil. 
2. A. omalinus: Nigro-piceus, ])rotborace parce obsolete- 
que punetato capiteque fusco-testaceis, antennis, pe- 
dibus, elytrisque testaceis. Long. l‘/j lin. 
Zett. Faun. Lapp. I. 46. 5. Ins. Lapp. 48. 6. Er. Gen. 
et Spec. Stapb. 849. 3. 
Anthopluigns alpinus var. b. Gyll. Ins. Sv. II. 194. 2. 
Elytris disco inaeula fusca. 
Prsecedeuti simillimus capite angustiore, ocellis magis 
approximatis, ])rotborace parcius punetato antennisque nr- 
ticulo ultimo ovato, prmcedente vix sesqui longiore facil- 
lime distiiiguendus. ° 
Funnen i Norrige, Lappland och Smäland, 
1 '.! 
