211 
220. 19. Er. Gen. et Spec. Staph. 879. 9. Thoms. Öfv. 
af Vet. Ac. Förh. 1856. 225. 9. 
Ej sällsynt under barken af såväl löf- som barrträd; utbredd 
öfver hela Skandinavien. 
Genus Oiiialiiini Grav. 
Gyll. Er. 
Cor])us glabrum; caput ante ocellos foveola vel linea 
impressa. Palpi maxillares articulo ultimo lineari, peiiul- 
timo cluplo longiori. Prothorax dorso profunde bifoveo- 
latus, intra marginem impressione flexuosa fortiter im- 
pressus. Elytra angulo externo oblique truncato. Tibiee 
spinulosai; tarsi postici tibia dimidia vix longiores, arti- 
culo ultimo ceteris siinul sumtis longiori, antici maris di- 
latati. 
Kroppen är plattad, utan behäring, med grof sculptur i syn- 
nerhet pä elytra; ocellerna ligga närmare hvarandra än afständet 
till ögat. De lefva pä fuktiga ställen, aldrig i blommor. 
1. O. rivulare: Nigrum, nitidulum, antennis basi pedibus- 
que rufescentibus, fronte prothoraceque lateribus ro- 
tundato crebre punctatis, hoc foveolis duabus oblongis, 
arcuatis profunde impressis; elytris picfescentibus, for- 
titer punctatis. Long. 1 ^|^ — 2 lin. 
Gyll. Ins. Sv. 11. 214. 14. Er. Gen. et Spec. Staph. 
875. 1. Thoms. Öfv. af Vet. Ac. Förh. 223. 1. 
Stnphylinu.i rivularis Payk. Mon. Staph. 65. 46. 
Utbredd öfver hela Skandinavien. 
2. O. Septenirionis : Nigrum, nitidulum, confertim profunde 
punctatum, antennis basi pedibusque rufis; prothorace 
lateribus vix rotundatis, foveis duabus discoidalibus 
impresso; elytris prothorace duplo longioribus, crebre 
subrugoso-punctatis. Long. 1 ‘/j lin. 
Thoms. Öfv. af Vet. Ac. Förh. 1856. 223. 2. 
()rnaUu7n rivulare Zett. Ins. Lapp. 51. 12. 
Statura prEecedentis, sed minus, capite, prothorace 
elytrisque jtarum nitidis, confertissime punctatis facillime 
dignoscendum. Caput prothorace paullo angustius, sub- 
triangulare, mox pone oculos prominulos fortiter constri- 
14 
