214 
7. 0. ecesnm: Nigrum, subopacum, pedibus rufescentibus, 
elytris fusco-piceis; capite prothoraceque confertissime 
punctatis, boc basin versus subanguslato, foveolis dua- 
bus oblongis profunde impresso. Long. l*/} — l‘/a !'"• 
Grav. Mon. 209. 12. a. Er. Gen. et Sjjec. Staph. 878. 6. 
Thoms. Öfv. af Vet. Ac. Förh. 18.56. 225. 8. 
Omalinm CKvyacanthae Gyll. Ins. Sv. II. 217. 16. 
Var. b. Elytris antennisque extrorsum rufescentibus. 
Temligen sällsynt i medlersta och södra Sverige. 
Genus Phyllodre|ia Thoms. 
Omalium Gyll. Er. 
Caput leviter convexum, clypeo inargine laterali ante 
oculos dilatato. Antennse articulis 5 ultimis crassitie requa- 
libus. Prothorax dorso obsolete bifoveolato, fovea rotunda 
laterali minus profunde im])ressus. Elytra substriato-j)un- 
ctata, angulo externo rotundato. Tarsi j) 0 stici tibite iere 
longitudine, articulo ultimo ceteris simul sumtis breviori. 
Corpus subtilissime pubescens. Species plerteque floricol®. 
Genom olilia antenn- och tarsbildning, otydligare intryckiiin- 
gar pä prothorax, (inhärig kropp, alrundad yltervinkel pä elytra, 
samt olika lefnadssätt lätt skildt irän Omalium. 
1. P. floralis; Nigra, nitidula, pedibus rufis; ])rothorace ob- 
solete bifoveolato; elytris subseriatim punctatis. Long. 
l‘/j~2 lin. 
Slaphylmus jloralix Paj’k. Mon. Staph. 67. 47. 
Omalium fiorule Er. Gen. et Spec. Stapb. 879. 10. 
Thoms. Öfv. af Vet. Ac. Förh. 1856. 225. 10. 
Omalium Viburni Gyll. Ins. Sv. II. 224. 23. 
Omalium Fåhrcei Zett. Ins. Lapp. 52. 17. 
Var. b. Antennis rufescentibus. 
Utbredd öfver hela Skandinavien; den lefver i blommor, så- 
som de flesta öfriga arter. 
2. P. nigra: Nitida, tenuissime pubescens, nigra, antennis 
basi pedibusque rulis; prothorace margine piceo, ob- 
soletius bifoveolato; elytris picescentibus, subseriatim 
punctatis, Long. l'/j lin. 
