220 
Faiiiilia Pselaphidse. 
Caput collo prothoraci immarginato immersutn. Palpi 
tnaxillares exserti. Elytra stria suturali impressa, pectore 
paullo longiora. Antennee frontales supra mandibularum 
basin insertee. Abdomen segmentis 6 — 7 ventralibus com- 
positum, marginatum, postice clavato-dilatatum, pygidio 
declivi vel inflexo. Tarsi omnes 3-articulat.i, articulo ul- 
tirao elougato. Femora clavala. Tibite calcaribus obso- 
letis. Trochanteres majores. Coxas anticai coniece con- 
tiguaj, posticee distantes. Acetabula antica operta. 
Hufvudel är lika bredt eller något sinalai’e än protborax, tin- 
ningarne ofta starkt svälda, genom en tydlig lialsfonnig, stark 
bopsnbrning skildt frän protliorax; pannan oftast försedd midt 
emellan ögonen med 2 rumla gropar, som stundom sammanflyta 
med 2 intryckidngar belägna längre fram bakom antennernas fä- 
ste. Ögonen äro ofta små, men korniga af de få facetterna. Man- 
diblerna äro skarpspetsade, på insidan tandade, inslagna under 
öfverläppen som är smal. Maxillar-palperna äro merendels länga 
och starkt utbildade, 4-ledade, sista leden likvisst mycket otydlig; 
labial-palperna 3-ledade, trädformiga. Antennerna äro i allmänhet 
korta, 11-lcdade, räcka sällan öfver roten af protliorax, i spetsen 
klubblikt dilaterade; de äro fastade på pannan ofvanför mandibler- 
nas bas, stundom temligen vidt åtskilda, stundom åter fästade pfi 
den framskjutande paiinkanten ganska nära hvaramlra; skaftet är 
längst, de medlersta lederna ofta.st rundade, slulleden större ände 
föregående. Protliorax är aldrig kantad jiä sidorna, af en ägg- 
rund eller nästan hjertlik form, temligen kullrig, ofta med en 
ränna i midten och merendels med en grop vid basen, som genom 
en tvärlinja är förbunden med en sido-intryckning. Scutellen är 
mycket liten, nästan triangulär. Klytra äro föga längre än bröstet, 
på sin höjd dubbelt sä långa som protliorax, i spetsen afluiggna, 
j’ttre vinkeln stundom utskuren, sutural-strian alltid tydligt mar- 
querad ända till spetsen; dessutom linnes oftast en dorsal-stria 
som löper ett längre eller kortare styeke ut pä skifvan, sällan endast 
antydd genom en punctlik grop vid basen; den invikna sido-kan- 
ten, eller epipleura, är sällan utan sido-linja, vanligen ligger nem- 
ligen en intryckt linja något allägsnad från kanten, endast hos ett 
slägte ligger deii i sjelfva kanten. Man återfinner således inom 
denna familj alla de olikheter i afseende på epipleiirerna, som för 
Staphylinenia kunnat påvisas; ett förhållande, som, ehuru hittils 
opäaktadt, lemnar ett ytterligare stöd för det antagande att dessa 
båda familjer tillhöra samma serie. Abdomen är sammansatt af 
6 tydliga segmenter, stundom synes äfven ett 7:e ventral-segment; 
den är alltid kantad pä sidorna, dess 2:a dorsal-segment obetäckt, 
ofta längre än de följande; i spetsen är den merendels klubblör- 
migt utvidgad, kullrig, dess sista segmenter ned- eller inböjda un- 
der spetsen. Framhöfterna äro kegelformiga och liksom mellan- 
