235 
nuiter pubescens. Pedes rufeseentes, femoribus tibiisque 
apiee interdum fusco-nigris. 
Sällsynt; funnen under mossa vårtiden pä sanka ängar vid 
Stockholm, pä Gottland och i Skäne. 
Sectio 2, Elytra linea suhmarf/inali nulla. Prothorax haud 
canaliculatus. Antennu: hasi approximatee. 
Genus Tychus Leach. 
Er. Pselapltus Gyll. 
Corpus minus tenuiter pubescens. Caput fronte haud 
foveolata. Palpi niaxillares valde elongati. Antennae bre- 
viores, articulo 5:o contiguis inajore, 3 ultimis clavam 
abruptain formantibus. Prothorax eoleopteris duplo an- 
gustior, foveola laterali utrinque imjtressa. El)’tra striola 
dorsali abbreviala. Abdomeii segmento 2:o 3;o parum 
longiore. Pedes longiusculi, tarsis iinguiculo ”uiiico in- 
structis. 
Detta slägte, som bildar den tydligaste öfvergängen till Eu- 
theia hland Scydma-nerna, kännes läU. pä antennernas och pannans 
bildning. Krojipen är undersätsig, glest men ej fint pubcscerad, 
glänsande, svart. Hufvudet är smalare än prothorax, i)annan kull- 
rig men utan gropar, hjessan starkt hopsnörad. Antennerna räcka 
knappt ölVer midten af prothora.\, dess 2;a led ilnbbelt sä läng 
som 3:e, 5:e betydligt bredare än iie och G:e, 9 — 11 bildande en 
ganska skarpt afsatt klubba. Prothorax är nästan dubbelt sä smal 
som eoleoptera, bredare än läng, sidorna lätt rundade; skifvan 
kullrig, pä sidorna temligeu länghärig, baktill med en tydlig grop. 
Elytra äro dubbelt sä sänga som prothorax, saknande intryckt 
linja under sidokanten, men fiirsedd med en tljup dorsal-stria, som 
gär till midten. Abdomen är kort, nästan spetsigt nedböjd, 2:a 
dorsal-segmentet föga längre än tredje. Benen äro temligeu länga, 
bakhöfterna ganska vidt sitilda, tarserna med blott en klo. 
1. T. nufer: Brevis, uitidus, minus tenuiter pubescens, 
niger, antenuis pedibusque ferrugineis; prothorace sub- 
globoso; elytris parcius, subtiliter punctatis. Long. 
ä/j lin. 
Mas: antennis articulo 5:o proxiniis fere triplo latiore. 
Er. ifäf. d. Mark. I. 276. 1. 
Pselaphus nigtr Payk. Faun. Sv. III. 365. 4. Gyll. Ins. 
Sv. IV. 226. 4. 
Ej sällsynt i medlersta och södra Sverige; den träffas isynner- 
