7 
labnim fri ocli vörlip: iiiaiulililcnia korta och .starka. Antennerna 
äro fii.stadc nedtill i)å iiannan , i)‘i najrot afstånd fran öfroniai ; de 
iiro sAgado, mot s|)et.sen tunnare, korta. sA att de ej riicka öfver 
basen' af protliorax. Denne sluter sig tätt intill coleoptera , är 
oftast plattad , oj sluttande vid basen , bakhörnen räta eller spets- 
vinkliga. sidokanten oftast framtill otydlig; seutellen i allmänhet 
lit(m. Elytra hafva ofta en afkortad stria brtihdd seutellen. eller 
sakna do punetstrinimor ; de äro ofta trnbbsågade mot spetsen, 
hvilken .stundom har .sutural-vinkeln tandformigt fram.springande. Ab 
domen har de 2 första ventral-segmenterna orörligt hopvuxna mrd 
hvarandra. l;a är något längre än 2:a och merendels trängande 
sig in emellan elytras sidokant och biikhöftorna. Frambenens tro- 
ehantincr (af v. Kiesenwetter oriktigt uppfattade, som episterna) 
äro stora och tydliga, mellaubcnens små; hlren hafva en mer eller 
mindre skarpt marqucrad ränmi i);t undre sidaii, hvari tibierna 
kunna fällas in; dessa äro ofUist trinda och smtila, sporrarne snni 
eller inga; tarserna hafva åtminstone 4:e leden flikig , belagd med 
en lliderartad skifva eller dyna : klorna sällan t:ind:ide. Fro.ster- 
mmi .saknar nästan alltid läiipformigt ut.språng i framkanten, dess 
b:ikre process ligger i samma plan som bröstet och är ej hoptryekt 
i spei.sen. Me.sopleura räeka ned till mellanbenens höfter, epister- 
na i sjietsen tvärhuggna, läggande sig emot trocliantiuerna. Epi- 
sterna metathoraeis äro breda , fullkomligt fritt liggande, liakbe- 
iiens höfti'!' äro mereudeds tydligt åtskilda i midtellinjen , alltid 
divergeiauide vid inkanten. Metasternum har alltid en på tviiren 
g.iende bågböjd eller nästan vinkel formig intryckt linja. Trochau- 
terna iiro smil , snedt ;ifhuggna , ej stödjande vid låren. 
Kroppen är oft;ist metalliskt glänsande , merendels atlång och 
föga kullrig, endast hos ett slägle med gula fläckar på elytra; den 
iir i allmänhet stor eller medelmåttig och sjunker alldrig ner under 
en linja i längd. 
liuprestermi äro i allmiinhet vackra biller, som under starka 
sommarvärmen och vid lugnt väder träffas på stockar och stubbar, 
meu äro mycket skygg:i och svåra att fånga. Larverna äro 
långa och oftast plattade, hafv;i i allmänhet stor prothorax oe.h 
sakna, med undantag af ett slägte. utbildade fötter; de lefva 
till större delen under barken af utgtlugna träd. der de göra sig 
gångar och tränga stundom in i gjelfva veden. De hafva en på- 
fallande :m:dogic med Longie.ornernas larver, särdeles med dem 
afl.amierna, hvilka äfven iiro fotlösa. Hufvudet är horisontelt , 
och k:in iudrag;is i prothorax , sammansatt af två delar , en främre 
horuartad , som uppbär nuvudiblerua och en bakre, mera köttig, 
inuehållamle tuggmusklarna ; oceller tinnas ej; elypeus afs;itt, fast, 
hornarl:id. Antennerna äro mycket små , fastade på sidorna af 
hnfvndets öfre del, 3-led<ide, l:a leden till hälften dold, köttig, 3:P 
mycket liten, vårlliU. Labrum tydligt afsatt, liten, tillslutande 
öppningen mellan mandiblerna , pergament-artad , tiitt fransad i 
framkanten, ålandiblerna äro korta, starka, nästan hornartade, 
trubbtandade i spetsen. Maxillorua äro mycket små, insererade 
