!i6 
sfnictum. Epiinera mesofhoracis triangulai ia , apioe trun- 
cafo ssepissime coxas intermedias attiiigentia. Episterna 
metatlioracis elongato-quadrata , libera , epimera baud con- 
spicua. Cox» postic* baud obliqua?, basi infus late con- 
tigua-, mai'gineni elytronim atfiiigentes. Abdonien segmeii- 
tis 5 coniposituni , 4 anterioribus loiigitudine frqualibus, 
iminobilibus. Metasfenuira ante coxas posticas linea trans- 
versa milla impressa. Trocliantina antioa niilla , interme- 
dia pavva. Trocbantcres postici fulcraiites , sat magni. 
Tibiai teretea. Tar.si rarius lobafi. Corpus elongatiim, vel 
oblongum, larissime glabrum. 
Denn.a faiiiil.i, som niotsv.arar Linné.s Elator, är lätt .skilil frän 
Biiprc.stiilcriia Kcnoni ötioiioiis form, ilc brcdt ImijslänHlo hakliöfl er- 
na, iiipa trochaiitiner på framlieneii, endast si.sta aljdominal-seKinen- 
tet riirlifrt oeli KCnom inela.sternum, som saknar den inlryekta lin- 
jen framfor bakbenens liöfler; myeket närmare stär den föregående, 
familj, frän livilken den linfvndsakligen afviker genom anlennerna.s 
insertion, läget af bakbenen.s höfter och framför allt genom de tri- 
angulära epimera mesofhoracis, bredare eiiisterna melalhoracis och 
i allmänhet synliga trochanliner i)å inedler.sta benparel. 
Ilnfvndet är ej .storl , halfrmult eller nästan t ansverselt, 
insänkt i prothorax ända (ill ögonen, hvilkas bakre del ofiasi är 
dold af dennes framhörn ; munnen siillan nedålrikla<l ; pannan knll- 
rig eller stundom nägol insänkt fnindill, antingen forilöpande i en 
jenm linja ända (ill labrnni, eller med en mer eller mindre skarp- 
kantad tvärli.st emellan antennerna, (igoncn äro runda, glänsande, 
.släta, föga knllriga, sällan starkt utstående. Mandiblerna äro kor- 
ta, starka, trekantiga, i den klufna .spetsen inslagna ofvanför hvar- 
andra, men ej fnllkomligt betäckta af labriim, som är tydligt af 
.satt, rörlig, i framkaiden merendels afrnndail ; strnpkanten iir vid 
maxillernas insertion npitviken och fortsätt' s ett stycke baU.it som 
en upphöjd list. Palperna iiro korta, .sista leden nästan alltid yx- 
lik. Ilakan är vanligen transversel och hornartail till större ilelen 
då den är fritt liggande, mera membranö.s niir den är dold tif pro- 
.sterni läpplika ntsprång. Antt mierna äro vanligen länga och kam- 
lika eller sägaile, sälian tdislan triulformiga ; de äro lastade ned på 
pannan vid inre och främre kanten af ögat, dej-as inscrtions gropar 
ej stora, sällan sktirpt martpierade; l:a leilen är vanligen temligen 
sfor, allång, nägot ijocktire emot spetsen, 2:a mercnilels liten och 
rundad, ;!:(■ merendels större iin 2;:i, omviindt keg< Ifoiinig eller tri- 
angtiliir, de följande 4—10 oftast mer eller mindre skarpt triangu- 
lära, slutleden längre, längsträckt, stundom hojtsnörad i midten, .så 
att spetsen skenbart bildar en tolfte leit. 
Prothorax är proiioriionsvis stor, ofta siaikt knllrig, och ned- 
sluttande emot basen, atbuialnande framåt, eller mera l.iiigsiiäckt 
