57 
och foga kullrig med foga rimdade sidor: framkanten är antingen 
tvärhuggci| eller bredt urbräddad dä framhörnen blifva nägot ut- 
dragna: sidokanten är oftast skarpt afsatt, antingen löpande i en 
jemn linja mot inidten af ögat , eller böjande sig ned under skif- 
vans plan fram mot nedre delen af ögat, ytterst sällan saknas den 
helt och hållet j bakhörnen äro alltid utdragna och upptagna i skar- 
pa tördjupningar under basen af skuldrorna, de äro antingen skari)a, 
torne-lika eller i sjelfva spetsen afhuggna , oftast äro de försedda 
med en köl, som antingen löper parallelt med sidokanten, eller är 
inigot divergerande framiit: basen är något sinuerad på b;jda sidor, 
fliken i inidten framför scutellen merendels urbräddad, midt emel- 
lan denna flik och bakhöruen finnes nästan alltid ett längre eller 
kortare, stundom pune.tformigt intryekt streck. Scutellen är alltid 
fritt liggande, ej liten, aflåiig, oval eller någongilng hjertlik. Klytra 
äro hos våra slägten ej tandade i spetsen, försedda med tydliga 
punetstrimmor, mmi hafva ej den afkorta !e strian bredvid sentel- 
len ; de ligga antingmi ofvanpa abdomen och sakna då epipleiira, 
eller omt:itt:i de dennes sidor med de smala men tyillig;i epipleu 
lerna. Abdomen är sammansatt af 5 veutr:il-segmenter , af hvil- 
k.i de 4 första äro lika långa och orörliga, 4;e i spidsen med 
en membran em<’dan endast det 5:e är rörligt oeh ledadt. lairen 
äro tianligen groti’a, på nndri' sidan försedda med en mer eller 
mindre tydlig ränna, hvari tiliierna kunna infällas, liessa äro jmnn- 
smala, tiinda, håriga eller borstiga, försedda i spetsen med 2, ej 
starka sporrar, .som sällan .saknas tullkomligt. Tarserna äro alla 
tydligt 5-ledade, l.a li‘den vanligen långsträckt, do äro sällan fliki- 
ga och nästan aldrig förstalda nual meinbranösa lameller; kloletien 
oftast läng, klorna mm-endels enkla , siillan sågade eller med en 
tand i inidten. Trochanterna på liakbenen äro .stödjande, fast ej i 
sa hög grad som hos Eneneiniderna. Trochantinerna på frambe- 
nen saknas allileles, på mellanbenen äro de små oeh niistan alltid 
tydliga. Hakbenens höfter ligga ej snedt, utan bilda en räl vinkel 
emot medellinjen, iiro vid basen intill bredt hopsliitandc, så att 
abdomens l:a veutral-.segmcnt ej berör metasternnm, utåt sidorna 
racka de ända till elylra; deras öfre oeh bakre kant är vanligen 
miili utvidgad, stundom nästan vinUelforniifjt , otdi deritVAn mor 
ollor mindro Ivårt afsnialnando ino( sidorna. Prostornum iir starkt 
utl)ildadt, i Irainkanton forsodt mott olt mor oHor mindre utlnldadt 
lappformigl ut.sinång, som lägger sig öfver eller emot mundelarne 
och merendels genom en tvärintryckning är afsatt från den öfriga 
delen al prosternum : dess bakre taggformiga proeess eller muero 
agger sig i en fiirdjnpning emelkin hiifterna på me.so.sternnm oeh 
ligger antingen i .samma plan med iirosfernum eller är något ned- 
böjd, sällan är den tydligt kantad ända till spetsen. Kpistmaia 
piothoracis äro sammanflylande med pronoti epipleiira, meii genom 
in sutiir tydligt .skilda trån prosternum; denna sulnr är vanligen tin 
oen enkel, stundom dubbel genom en på episterna parallelt löpande 
liuja, mera sällan utvidgas den framtill i form af en tilra, hvari 
antennernas bas kan njiptagas oeh ytterst sällan får den en sådan 
utsträckning att .antennerna kunna fullkomligt döljas deri. Einmera 
8 
