Gemis Coryinlnles Latb. 
V. Kieseuw. eod. Elater GviiL. 
OoxsB interinediaj hand approxiiiiatse. t rons anfice 
depressa, haud raarginafo-reflexa. Sutunic steruales rarissi- 
me aiitice subexcavataj. 
Genom pannans bildning ocd> oj så liopstående höfter på nnd 
lanbcnen skiljes detta sliigte lätt från föregående; ifrån Athous 
iifviker (let gouoiu (y flikiga tarsleflor: Limonius iiar ej sa biTflt 
öpi)na höftpannor i)å frambcncn ocli bakkanten p;i epimera protho- 
raeis är ej sinuera;!, epiplenra ventralia saknas alldeb;s : in(*d n:i- 
got at de öfriga sliigtfnnx inom deniui grupp bör ingen föivexling 
kunna ske. 
llnfvndet är alltid smalare än |)rolliorax, lutande, labrnni 
sällan vertical; det är ej djupt insänkt i prolbo;-;ix, med ögonen 
fullkomligt fria eller endast bakkanten dold af frainhörnen p:i pro 
thorax; pannan är insänkt eller något ])latt:ul, emellan antennernas 
imscrtion alilrig med skarp Ivärlist utan på sin höjden valklik ui)phöj- 
ning ; hakan antingen fullkomligt fri o(di då hormutad ellei dold 
af prosterui läpplika utsprång. Antennerna äro vanligen sågade, 
ifrån 3:e eller 4:e leden, 2:a liten, skaftet ej kinbblikt : de äro i de 
flesta fall längre än prothorax, räekn åtmiustone alllid lorbi mid- 
ten af densamme, si.sta leden aflång, eller långsträckt, sällan hop 
snörad framför .spetsen. 1'rothorax har niistan alltid större längd 
än bredd ; .spetsen är nästan tvärhuggen, hvarigenoin Iramhornen ej 
blifva märkbart utdragna; |)å sidorna ar den y:inligen rundad 
bakom midten och något insviingd framför bakhörnen, som i de 
flesta fall äro utåt och b:ikåt riktade; skifvan är .sällan starkt knll- 
rig stundom försedd med riiuna i midten eller vid b;i.seu ; b;ikhiir- 
neii oftast med en köl, som löper parallell med sidokanten; basen 
i midten ej starkt utdragen framför sentellen, som är allang eller 
rundadt oval. Klytra äro antingen dibiterade bakom midten, der 
den största bredden då infaller, eller äro sidorna nä.stan parallela ; 
de hafva näslan alltid tydliga punetstrimmor, af hvilka .i:e och 4:e 
vanligen förena .sig mod hvarandra inimn de hinna .siietsen. Hak- 
benens höfter äro mer eller mindre afsmalnande ul:U sidorna. Pro- 
sternum har ett läpplikt utsprång , som stundom är stort haltcir- 
kel-formigt, sällan kort och något nedböjdt, men alltid atrundadt 
i framkanten ; snturen emellan iiroslernnm och episicrna ;ir vanli- 
gen enkel, ej böjd, yttenst .sällan med amsats till en tordjupning 
framtill I epimera äro i bakkanten mer eller mindre lydligt sinuera- 
de; den tagglika processen är vanligen smal, sällan nedliöjd i .spet- 
sen, ej kantad. Mellanbenens höfier iiro .sällan ;it8kilda af ett 
smalt mellanrum ; vanligen är afståndet dem emellan foga inindre 
än emellan frambenens höfter, lienen äro temligen långa, tibierna 
och tarserna oftast borsthåriga, dessas första led kortare än 6:e, 
som har långa, ej taudado klor. 
