122 
filiformes, seiratae vel apice subincrassatse. Coxae auticsa 
conic», exserfse, rarissime trauäveraim subcylindricse, apice 
semper prominulo configuse, postic® marginem elytrorura 
attingentes , saepissime contiguae. Trocbantina auteriora 
distincta. Trochaiiteres saepissime fulcrantes. Mesopleura 
coxas intermedias attingentia. Acetabula antica saepissime 
aperta. Prosternum mucrone in fovea mesosterni recepto 
numquam instructum. Episterna metathoracis libera, po- 
stice angustata. Abdomen segmentis saepissime 6—7 yon- 
tralibus liberis compositum. Elytra epipleuris ventralibus 
rarissime instructa, baud vel rarius punotato-striata. Fe- 
mora postica plerumque marginem elytrorum superantia; 
tibiae baud vel vix receptae. 
Dcuiia afdelaiiig af Sencoriieina, som motsvarar Linnés Oon- 
tharis, skiljes lätt frän Sternoxerna genom franibenens höfter, hvil- 
ka aldrig äro kulruiida, utan merendels kegelfoimiga, genom pro- 
sternum, som saknar den tagglika processen bakom frambenens 
höfter samt slutligen genom abdomen, hvilken har fria, oftast 6—7 
ventral-segmeuter. Hufvudet är vanligen stort och bUres lutande 
eller stundom framsträckt, sällan är det litet och doldt under pro- 
thorax ; ögonen äro merendels runda, sällan urringade oeh da van- 
ligen ludna; mandiblerna ligga oftast inslagna under labrum, spet- 
sen skarp eller klufven; clypeus nästan aldrig afsatt frän pannan. 
Antennerna äro vanligen länga, sä att de räcka öfver basen af pro- 
thorax, trädformiga, sågade eller tilltjocknande emot spetsen, men 
aldrig med perfolierad klubba ; de äro vanligen fastade pa panimn 
inom en linja, dragen ifrän mandiblernas öfre hörn till ögats inre 
orbita, sällan bakom mandiblernas bas under pannans nagot upp- 
drifna sidokant. Prothorax är vanligen fyrkantig, sällan transver- 
sel eller cylindrisk , bakhörnen ej spetsigt utdragna så att de om- 
fatta skuldrorna, basen vanligen tvärhuggen, ytterst sällan slutande 
tätt till elytra, sidokanten oftast skarp, sällan trind. Fcutellen är 
tydlig, ej stor, merendels af en bredt triangulär form. Elylra s.ak- 
na merendels både punetstriramor oeh utbildade epipleura ventralia. 
Abdomens buksida ligger sällan i samma plan med bröstet och är 
oftast sammansatt af 6—7 fria ventral-segraenter, som alla äro nä- 
stan lika länga. Lären pä bakbenen äro vanligen sä langa, att de 
räcka betydligt öfver elytras sidokant ; tibierna kunna ej eller blott 
till en del upptagas i en ränna pä baksidan af lären. Bakbenens 
höfter äro hopstötande i midtel-liujen eller endast atskilda af ett 
smalt mellanrum ; de räcka på sidorna ända ut till elytra oeh äro 
nästan alltid rörliga, ytterst sällan upptagande baklären. Fram- 
benens höfter äro alldrig kulrunda, oftast äro de kegelformiga, säl- 
lan nästan tvärliggande, men i spetsen äro de utstående och 
hopstötande, ej åtskilda af prosternum, hvilket aldrig har någon 
tagglik process, som upptages i en grop pä mesosternum ; ytterst 
