234 
satt af 5 ventral-segincntor, som antingmi alla äro fria ocli rörliga 
eller de 3 första liopviixna. Iteiiea äro vanligen gängfiitter , aldrig 
utbildade till hopp- eller simfötter, sällan med utät bredare tibier , 
dil de äro danade till gräffötter; liöfterna på bakbenen äro nästan 
alltid tvärliggande och lialfcylindriska , på främre benen äro de eJ 
tvärliggande, antingen kul- eller äggrunda, eller kegelfcrmiga, 
merendels hopståeiule i spetsen eller åtskiljda af prostermim , då 
höftpannorna äro slutna : trochantinerna äro nästan alltid synliga 
på det medlersta och ofta äfven pä det första benparet ; trochan- 
terna ej särdeles starkt utvecklade, på bakbenen antingen liggan- 
de i samma axel med låren eller stödiande. Låren äro sällan 
klubblikt dilaterado och sakna merendels ränna på undre sidan för 
tibiernas upptagande. Tihicrna äro vanligen trimla, sällan dila- 
terade emot spetsen , sporrarne merendels tydliga. Tarserna haf- 
va utan undantag 5 leder på de 2 första benparen, 4 på det si- 
sta, af hvilka vanligen La leden är längre än 2;a ; de äro oftast 
på bakbenen hoptryckta, på undre sidan antingen nakna eiler sil- 
ke.shåriga , sällan borstiga , klorna äro enkla , sällan kamlika , stun- 
dom kinfna i spelsen , paronyehimu ej utbildadt, ]‘rn.sternnin för- 
läiiges ej , eller omärkligt bakom höfterna , är genom en tydlig sn- 
tur afsatt från plottra , hvilka äro ho|)Vtixna såväl inbördes som 
med nofttm : epimera stnudom bakom höfterna fiirenaude sig med 
.sternnm , i livilket fall frambenens liöftpannor blifva sltitna. Mese- 
sfernttm är i allmänhet fiiga utbildadt, dess plettra tydliga, epi- 
mera vanligen räektinde ända ned till höfterna. Meta-slernum har 
episterna nästan ntan undantag fria oeh tydliga, epimera deremot 
synas vanligen emktst som en liten jtlål vi<l .sidan om bakhölterna. 
Kiinsskillnaden är inom denna serie sällan tydlig , sittndom 
ligger den i sksta ventral segmenterna . mera .sällan i antennernas 
struclur eller pannans hildnitig. 
Kroppen är i allmänhet stor eller medelin ittig , siillan s t 
liten att den sjunker under en linjit i längd; vanligen är den lång- 
.sträekt, sällan starkt knllrig, antingeit naken, eller beklädd med 
äna hår, .sällan r.aggig; fiirgen är svart, brnn , röd eller gttlaklig, 
ofta metallisk ; tle som lefva på blommor och i fria luften halva 
i allmänhet mera lifliga oeh metalli.ska färger, ofta med tecknin- 
gar, då deremot ilen svarta eller bruna fiirgen iir förherskande 
hos dem . som lefva i jorden vid viixtrötter eller under barken 
af träd. 
Man träftär hithörande hiller på blommor , i .synnerhet Um- 
bellater, under barken eller jii bladen af våra träd; i triidsvam- 
par, vid viixtrötter merendels p.i sterila ställen, sällan vid, aldrig 
i vatten ; de lefva alla med få undantag , af vegetabiliska ämnen. 
T.arverna iiro mycket olika inom de sävskilta grupperna , 
några likna ganska mycket dem af lOlaterida? genom sin hårdska- 
liga kropp, andra komma närmare l’laty.somerna3 och Colydiernas 
larver, alla hafva de tydliga ben med enkla klor. 
Af öfvergångar till andra serier böra vi först framhålla Snl- 
liingidm, hvilka i bildning ;if rostrnm , meso|)leura och höfter sluta 
sig mycket nära till Khyneophorer; vidare Trilmlium bland Tene- 
