265 
Fab. Syst. El. II. 559. 5. Gyll. Ins. Sv. II. 581. .5. 
Redt. Faun. Ausf. Ed. II. 610. 
A prascedeute praeter colorem statura minore, angu- 
stiore , prothorace longiore elytrisque subtilius punctati» 
facilimo digiioscendus. 
Pällsynt ; funnen i Vc.stergi>tlilanil under barken af Ek. 
7. H. Lineari-elongatus, fortitor convexus, piceo- 
niger, iiitidus, pedibua elytrisque testaceis, his pro- 
flioraceque oblongo-quadrato subtilissiuie puiietatis. 
Long. vix 1 lin. 
Fab. Syst. El. II. 559. 4. Gyll. Ins. Sv. II. 582. 6. 
Red. Faun. Aust. Ed. II. 610. 
Statura luagis lineari elongata, convexa sube.ylin- 
drica, elytris testaceis protlioraceque latitudino sua di- 
inidio longiore, subtilissinie crebre punctato optime di- 
stingiiendus. 
Sällsynt, funnen i Vesterbotten , Ängennanland , Ve.slerRötb- 
land och Smäland. 
Tribus Teiiobrioniiiu. 
Elytra pygidiuni obtegentia. Scutellum transversuni , 
apiec truiieatuin. Corpus planiusculum. Caput oculis li- 
beris , protlioracis angulos baud attingentibus. 
Denna grup)) afvikcr frän Uloma genom scutellen , soin är 
Iransvcrscl , i spetsen tviirliuggen och genom framtibierna , hvilka 
ej äro tamlade; fräu Uyi)0)Moeus skiljes den lätt pä elytra, som 
betäcka hela abdomen och oftast äro strimniiga , genom mera 
plattad kropp och olika bildning af antennerna. 
llufviidet är nästan riindadt , framsträckt eller f«ga lutande, 
iigonen oftast till hälften delade af pannans sidolist: palpernas 
sista led äggrnnd , i spetsen tvärhuggen, labrum transverscl , döl- 
iaiide maiidiblernns spets. Antennerna räcka knappt öfver inidten 
af prothorax, de äro perlbandslika, de sista lederna stundom tjoc- 
kare ; 2:a liingre än 3:e. Prothorax är fullkomligt quadratisk 
34 
