308 
Gyll. v»r. h. 1. c. 
Kj sällsynt öfver hela Skandinavien. 
Genus (!liiiecara Thoms. 
Orchesia Redt. Hallomenus Gyll. 
Oculi fronte distantes. Antennse tenuiores, articulis 
4 ultimis crassioribus. Palpi maxillares haud serrati , 
articulo ultimo ovato-securifoimi. Tibise anticse calcaribus 
vix distinctis. 
Detta slägte afviker från föregående enda.st i följande hän- 
seenden: antennerna Uro finare, deras sista leder bildande en lång- 
sträckt klubba ; maxillar-palperna äro ej sågade , deras sista Icd 
är mindre starkt yxlik , närmande sig till ägglörm ; frambenens tibier 
hafva mycket små , knappt synliga sporrar ; prothorax har en tydlig , 
groplik intryckning på hvarje sida ; elytras sutural-stria är star- 
kare marqucrad. 
1. ii. fasciata : Elongata, fusca, subtilissime sericeo- 
pubescens, capite, prothorace antice, antennis pedi- 
busque ferrugineis ; elytris testaceis, apice faseiisque 
2 inegularibus nigtis, anteriore maeulam quadratam 
pallidam ineludente , stria suturali integra- Long. 2 lin. 
Mas: pedibus anticis tarsis articulis 4 primis dilata- 
tis, calcaribus sat distinctis. 
Hallomenus fasciatus Payk. Faun. Sv. II. 182. 4. 
Gyll. Ins. Sv. II. II. 531. 5. 
Orchesia undulata Redt. Faun. Aust. Ed. II. 627. 
t^ällsynt, funnen i Skåne, Öster och Vestcrgöthland , vid 
Stockholm och i Lappland. 
2. C. 3-fasäata : Elongata , fusca , subopaca , subtilissime 
sericeo-pubescens; capite, prothorace antice, antennis 
pedibusque ferrugineis; elytris nigris, maeulis hume- 
