342 
dorsalibus postice rubro-cupreis , Jioc scutis fere in- 
tegris, cicatricosis. Long. 5 — 10 lin. 
Donov. Br. Ins. Tab. 67. Redt. Faun. Aust. Ed. 
II. 651. 
Meloe scabrosHs Gyll. Ins. Sv. II. 484. 
Sällsynt; tunnen i Skäno vid Kj(dlinge och Malmö. 
Genus Ciiestorera Thoms. 
Meloé Gyll. Redt. 
Prothorax baud transversns. Oculi mediocres. An- 
tennte medio crassiores , articulis 4 ultimis angiistioribus , 
holosericeo-opacis. Tarsi subtus dense toinentosi. Palpi 
maxillares articulo ultimo subsocuriformi , palpario magno. 
Från föregående slägte endast afvikando i följande liiinseen- 
de ; ögonen äro större, snedt ovala; maxillar-palpernas sista led 
närmar sig till yxtörinen och h;ir större p:ilparinni ; antennerna äro 
längre , deras 3—7 leder :ill;ing:i , bredaie äro de 4 sista , som äro 
beklädda med en lin sammets- artad pubescens oeb alla lika breda, 
slutleden mer än hälften Uingre än niistsista ; prothorax är ej Irans- 
versel; farserna äro på undre 8id:tn tätt beklädda med ett lilt- 
artadt tomeut. 
1, C. proscarabeeus : Atro-violacea , erebre profundius 
punetata , elytris uigris , obsolete rugosis. Long. 
4 — 10. lin. 
Mas; antennis articulis 6:o et 7;o coinpressis, dilata- 
tis, angulatim flexis. 
Meloé proscarahaus Lin. Faun. Sv. 826. Gyll Ins. 
Sv. II. 482. 1. Redt Faun Aust. Ed. IL 650. 
Var. Protliorace supra nigro. 
Kj sällsynt öfver hela Skandinavien. 
2. C. violacea: Violacoa tota, subtilius punetata; scuto 
I 
