^JruniJfÆtnm^ct* attg. ^foufninciett. 125 
§. 67. 
Om ftru'gttræeré SeljanMing. 
1 
£angt anbertebeé fortyofber bet (tg, naar man bif 
øpctffe grugttnm*. $J?an føget* f)o$ Dem tffe faa meget 
cn jtørf Vept af VeDct, fom at træerne ere fnnbe, bære 
tiDtigen og ofte grugt. 
©er, ()Oor Vegetationen er meejt beffiæftiget rnet) 
at Danne Vcb, fan Den iffe oirfe 6e()ørtg paa at uDbifte 
©tomiler og grugt. ©tjfe tnDftnDe (tø, efter 3ftaturen$ 
£06, før(l naarSræet f>ar opnaaet ftn manDtge 2UDer, titlige 
meD atte De ©ete, beb tjbitfe UDfaflet til ©lontjlrét, Det$ 
Ubbifting, og gfugtené etter grøeté Olærtng og Ubbanw 
nelfe (futte erbolbe bereé Salbæretfe. 
$?en Da man, t gøtge Denne Sftdturen S (Sang, 
tnaatte 1)o$ De flefle £ræearter Dente (>erpaa Steget tange, 
ag Da De ffiønnefle Sifarter, font iffe funne formeret beD 
Sfærneti , maae DeétiDen bebtigefjotbeé blot b$D De forben 
forftareDe fonjlige SDlibter, t)borfor De (>et)øøe en anDett 
fonflig ©efyanbting, faa 6ør man dcD Den føge at 
flanbfe Vepten i Vebet, og faateDeé 6eforDre ©lomjlee 
og grtigt. i 
Veb at afflnbfe Det øberfle af boppen etter Det miD* 
terfle Øfub, (i 3ltminDetig()eD beb at forminbffe@reneneS 
9)?ængbe og 0 tør ret fe), og beb at anoenDe atte $?etf)ober 
tit at forable Træet, t)inbreé Det fra at fatte for meget 
Veb, t)Dor imoD tlbbif tingen af ©tom fler og grugt 
fceforbreé. 
©enne (fiønt tjenftgtémaéfige og tiøbbenbige Q3e* 
tøanbfing giør imibfertiD ()bert £ræe faa fiætent, at enDog 
De atmiiibetigfle £ræeartet tiDe af Mben, etter i Det 
tmnDffe at Deretf EeoetiD forfortet DernD* 
®fa»i 
