6 
Z uvedených elementů plynou pro tvary ježekitu posiční úhly: 
? P 
c 
(001) 
90° 
0' 
15 
0 311/2' 
a 
(100) 
90 
0 
90 
0 
b 
(010) 
0 
0 
90 
0 
m 
(110) 
49 
12 
90 
0 
9 
(011) 
15 
ioy 2 
46 
42 
r 
(012) 
28 
29 
30 
1 3 1 / 4 
e 
(101) 
90 
0 
42 
151/2 
d 
(102) 
90 
0 
41 
3% 
a 
b 
(104) 
90 
0 
29 
521/2 
Mimo uvedené již rýhování svislé na plochách pásma vertikálního 
alteruje přesnost měření též leckdy se vyskytující rýhování L na ploše spo¬ 
dové, jdoucí rovnoběžně ke klinodiagonále, i zaoblení plochy spodové 
směrem ke klinodomatům, nepatrné rozměry klinopinakoidu a ploch ortho- 
domatických i obvyklý hypoparallelní srůst jedinců krystalových. 
Habitus krystalů jest celkem na všech exemplářích téměř stejný, jak 
jej znázorňuje obr. 1. Jen někdy bývají krystalky ježekitu ještě více pro¬ 
táhlé podle vertikály, až skoro jehličkovité. 
Méně dokonalá a hustěji seskupená krystalová individua hromadí se 
v agregáty a krystalické kůry o povrchu hroznovitě ledvinitém a slohu 
stébelnatém. 
Krystalky ježekitu bývají úplně čiré, jindy bílé nebo na povrchu slabě 
nažloutlé i nahnědlé. Lesk skelný bývá dosti intensivní. 
Tvrdost == 4i/ 2 . 
Hustota — 2-940 (určena suspensí). 
Štěpnost je dokonalá podle orthopinakoidu (100), nedokonalá podle 
plochy spodové (001). 
Vlastnosti optické . 
V mikroskopu ve světle rovnoběžném štěpné lupénky podle ortho¬ 
pinakoidu zhášejí rovnoběžně ke hranám s plochou spodovou i hranolem, 
a směr parallelní s vertikálou jest vždy směrem menší lámavosti světelné 
nežli směr orthodiagonalní. 
Na štěpném lupénku podle plochy spodové je zhášení taktéž rovno¬ 
běžné k orthodiagonále i klinodiagonále, směr prvý je vůči druhému nega¬ 
tivní (slaběji lomný). 
Na řezu klinopinakoidalním svírá jeden směr zhášení s vertikálou 
úhel 29° v tupém úhlu meziosním, druhý 13 1 / 2 ° s klinodiagonálou v úhlu 
ostrém. Křemenným klínem ukáže se prvý směr býti opticky negativním 
vůči druhému. 
IV. 
