10 
Pan prof. Dr. AI. Lacroix v Paříži poskytl mně laskavě několik 
úlomků ze vzácného materiálu morinitového z původního (a dosud jedi¬ 
ného) naleziště. Jsou to štěpné massy barvy růžové až malinové, s do¬ 
konalou štěpností jedním směrem; tvrdost = 4%> hustota = 2*95. 
V čistě vybraném podílu stanovil p. Dr. Skarnitzl množství 
vody 18*41%, tedy na %% shodně s Carnotovým rozborem; tím zajisté 
je dostatečně prokázána správnost Car notových údajů a naprostá 
rozdílnost tohoto kusového morinitu od ježekitu. 
Zdá se však jistým, že jehličky narostlé na morinitu, prozkoumané 
Lacroixem, jsou od něho různé a totožné s ježekitem. Ten by tudíž 
měl dosud známá dvě naleziště, obě v charakteristické paragenesi nerostů 
žulové pneumatolysy, obě v blízkých vztazích k výskytu žil cínovcových. 
V těžkých tekutinách o hustotě nad 2*94, v nichž kousky lamelárního 
morinitu dosti rychle klesají na dno, plave ježekit i ony jehličky, snížením 
hustoty pak obojí zároveň počínají vzplývati v každé poloze. 
III. 
Roscherit, nový minerál. 
Druhý nový fosforečnan greifensteinsky dovoluji si nazvati rosche¬ 
rit cm na počest pana lékárníka W. Roschera,horlivého sběratele a znalce 
nerostů ehrenfriedersdorfských, jehož ochotě dekuji za značnou část 
materiálu výzkumného. P. inž. W. Maucher označil roscherit jako 
„minerál podobný fillowitu“ a též R. Gorgey v citovaném sdělení 
podobně jej uvedl. Roscherit jest veskrze krystalován, monoklinický a typu 
různého, někdy i na téže druže: 1. krátké sloupce nebo tlusté tabulky osmi¬ 
boké, někdy zúžením klinopinakoidu skoro šestiboké, na kterých mimo tři 
pinakoidy jsou vyvinuty dost široké, ale velmi nedokonalé, jenom slabě 
třpytné plochy základního hranolu m (110); pouze na dvou krystalech 
shledána hrana mezi plochou spodovou a zadním orthopinakoidem otupena 
uzounkou, slabě třpytnou facettou, již možno vžiti za positivní orthodoma 
základní (101) —viz obr. 3.; — 2. tenčí tabulky podle plochy spodové, s obry¬ 
sem obdélníkovým, na rozích otupeným jen úzkými plochami hranolovými; 
delší stranou obdélníku jest tu hrana 
s orthopinakoidem, někdy tak pro¬ 
táhlá, že ráz krystalků přechází do 
orthodiagonálně sloupcového (obr. 4.). Shledáváme se ovšem často i s kry¬ 
stalky přechodních tvarů mezi oběma uvedenými nej význačnějšími. 
IV. 
