ROČNÍK XXIII. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 3. 
Výpočet radiantu roje meteoritů z elementů dráhy 
komety a důkaz souvislosti Aquarid a Orionid 
s kometou Halleyovou. 
Podává 
Dr. Jindřich Svoboda. 
(Se 4 obr. v textu.) 
Předloženo 17. ledna 1914. 
ÚVOD. 
V dosavadních methodách k důkazu souvislosti roje meteorického 
s kometou postupovalo se tím způsobem, že počítaly se elementy dráhy 
jednotlivých meteoritů na základě pozorování a výsledky se porovnávaly 
s elementy komet. Methody tyto osvědčují se však jen v těch případech, 
kdy dráha komety protíná dráhu zemskou, nebo se jí přibližuje nedaleko 
od uzlu. 
V methodě dole uvedené postupuje se způsobem zcela odlišným. 
Vychází se z elementů známé komety a hledá se směr jejího pohybu 
vzhledem k Zemi v místech, kde je dráha komety dráze zemské nej bližší. 
Představíme-li si totiž, že meteority tvoří souvislý proud obklopující 
dráhu komety po celé její délce, můžeme předpokládati, že směr meteo¬ 
ritů v kolmém řezu ku dráze komety bude se směrem komety přibližně 
stejný. Zvolíme-li tedy na dráze zemské v místech, kde je dráze komety 
nejblíže, řadu bodů — na př. posice Země v intervallech dvou dnů — 
a vedeme-li těmito body normálně roviny ku dráze komety, můžeme 
vžiti za směr meteoritů, které Zemi v těch místech potkávají, směry 
komety v bodech, ve kterých protínají příslušné normálně roviny dráhu 
komety. Směry opačně vzaté dávají nám souřadnice radiantu skutečného. 
Znajíce skutečnou rychlost meteoritů, kterou počítáme pro těleso pohy- 
Rozprava: Roč. XXIII. Tř. II. Čís. 3. 1 
III. 
