13 
Jest ovšem věcí dalších pokusů, zda k účelu zjednání ser s vysokým 
titrem praecipitačním cesta právě naznačená, t. j. menší dávky sérové 
a reimmunisace se vsunutím potřebných mezer časových jest způsobilá, 
aby se dospělo k výsledkům prakticky upotřebitelným. 
Další zajímavé pozorování týká se sestupu ti tru praecipitačního, 
kterýžto sestup na křivce k pojednání připojené jasně jest znázorněn. Lze 
viděti v tomto grafickém znázornění, že v pokusu dotyčném byl sestup 
titru immunisaěního po immunisaci prudký, po reimmunisaci nenáhlý. 
Tento různý sestup titru praecipitačního mluví opět pro to, že se 
jedná o reakci za změněných poměrů biologických. Závěr, že také v tomto 
přípedě se jedná o jevy stojící v souvislosti s allergií Pirquetovou, jest 
opět velmi blízký. 
Jestliže výklad, že jisté zvláštní svrchu vytknuté jevy v pokusech 
námi vykonaných se uplatňující spadají v rámec allergie Pirquetovy, 
jest správný -—jinaký pravděpodobný výklad za daných poměrů jest sotva 
možný -— pak by se tu jednalo o nové, dosud neznámé projevy allergie. 
Vedle těchto hlavních pozorování jeví se účelným poukázati konečně 
k několika vedlejším. 
Sem spadá jednak, že latentní stav immunity praecipitinové není 
zmařen rozsáhlými processy infekčními (hnisavými), jednak že značná 
ztráta krevní nemá vlivu na praecipitační aktivitu sera a konečně, že 
dobrou pomůckou immunisaění techniky jest kontrola váhy zvířete a po¬ 
zorování lokální reakce při subkutánní applikaci. 
Jest mi milou povinností vzdáti dík prof. M. U. Dr. Gustavu Kabrhe- 
lovi, přednostovi c. k. hygienického ústavu, za thema k této práci a mnohé 
rady, jež mi laskavě v průběhu jejím udílel. 
II. 
