12 
Nyní vyčkávali jsme opět vymizení reakce praecipitinové, což na¬ 
stalo přibližně po uplynutí jednoho měsíce, tak že dne 18. XII, mohli 
jsme přistoupiti k nové reimmunisaci. 
Toho dne vstřiknuta poloviční dávka než při reimmunisaci před¬ 
cházející, totiž 1,5 ccm sera koňského intravenosně, avšak zvíře v krátké 
době po injekci zhynulo. 
Uvědomíme-li si v krátkosti význačná pozorování, která při pokusech 
předchozích byla učiněna, přicházíme k následujícím výsledkům: 
Nej zajímavější jeví se pozorování, že při reimmunisaci může se do- 
staviti mohutná tvorba praecipitinů i po dávce nepatrné, a že při reimmu¬ 
nisaci menší dávka sera může přivoditi mohutnější tvorbu praecipitinů, 
než větší dávka sera k první immunisaci použitá. 
Pozorování posléze uvedené budící dojem, jako by tvoření se praeci¬ 
pitinů postupovalo neodvisle od velikosti dávky sera k reimmunisaci po¬ 
užité, nedá se upraviti v obyčejný rámec zkušeností biologických, ve smyslu 
kterých bychom očekávali, že menší dávka sera při reimmunisaci použitá 
nepovede ku větší tvorbě praecipitinové, nýbrž naopak ku menší. (Rovněž 
se uvedený výsledek nedá uvésti v analogii s nějakým jiným známým po¬ 
chodem biologickým.) 
Poněvadž však na úchylky cd obyčejných zkušeností biologických 
dlužno teprve v druhé řadě pomýšleti, jsme vedeni tedy k závěru, že účinek 
závislý na velikosti dávky mohl by býti zakryt vlivem nějakého nově 
přistouplého faktora. 
Za takových okolností stává se blízkým závěr hledati tento nově 
přistouplý faktor v oněch změnách následkem immunisace nastalých, 
které dle Pirqueta allergií se označují. 
Po stránce praktické staví pozorování vytknutá do popředí možnost 
užiti reimmunisace — vsunutím potřebných mezer časových mezi zákroky 
immunisační za sebou následující - ku získání ser s vysokým titrem praeci- 
pitačním. 
Lze tak usuzovati z té příčiny, že jednak — jak z pozorování svrchu 
vytknutých vyplývá — je možno dosíci i pomocí poměrně malých dávek 
sera vysokých titrů praecipitačních, jednak z té okolnosti, která ze¬ 
jména novějšími zkušenostmi při vstřikování tuberkulinu byla zjištěna že 
náležitým odstupňováním dávek lze úspěšně čeliti jevům anafylaktickým 
Byly to právě jevy anafylaktické, které vedly Uhlenhutha a Weidanze 
k té formě methody na získání ser s vysokým titrem praecipitačním, jak 
těmito autory bylo navrženo. 
Že v případě, o který se jedná, by náležitému odstupňování dávek 
příslušela tím větší důležitost, vyplývá zejména z toho pozorování v před¬ 
chozích pokusech učiněného, že totiž zvířata nápadnou reaktivností na 
vstřiknutí reagující podléhala nápadně brzo anafylaxii. 
TI. 
