4 
Alluviální uloženiny, nabývající u skalní stěny 120 cm mocnosti, 
skládají se z temné, hnědé hlíny, barvy tabákové, promíšené množstvím 
drobného štěrku z vápence a ruly. V profilu 2. jeví se již poněkud jinak 
poměry uložení diluviálního a alluviální ho nánosu. 
Diluviální nános, mající i zde podobný podklad jako v profilu pře¬ 
dešlém, je poměrně mocnější, kdežto alluviální pokrývka je celkem ne¬ 
patrná. Hlína tohoto profilu poskytla pozůstatky koně a soba a dva 
pěkně Zachovalé měkkýše Helix ( Isognostoma ) personata a Patula ( Discus) 
rotundata (na obr. 2. dotyčné místo křížkem vyznačeno). 
Prokopání uvedeného profilu k západu slibuje v budoucnosti slušný 
vědecký výtěžek. 
Diluviální fauna. 
Diluviální zvířena na Děkanském vrchu nenacházela se podobně jako 
u blízkých Zechovic v žádné trhlině, nýbrž v nánosu se shora budto spla¬ 
veném nebo sesutém. 
Strmá vápencová stěna, táhnoucí se středem vrchu, skytala mezi 
balvany bezpečné skrýše k dočasnému pobytu dravců, kteří sem svoji 
kořist zanášeli. Zejména úžlabina při stěně (obr. 1 a) byla asi vhodným 
hodovištěm sněžní sovy, soudě dle množství zbytků malých hlodavců, 
jež byly nashromážděny toliko na jednom místě. Následkem častých 
deštů v létě 1913 nasákla hlína vodou, takže se mnohé z kostí a čelistí 
hlodavčích úplně rozmočily. Jakmile byla jednou hlína tyto zbytky obsahu¬ 
jící vodou nasycena, nepomohlo k záchraně čelistek ani pozdější vysušo- 
vání je chovajícího materiálu, ježto se vše pak na vzduchu rozpadalo. 
Hnízdo s hlodavčími zbytky obsahovalo vedle několika měkkýšů 
též četné zbytky koňských a sobích kostí. Kosti těchto zvířat, vyskyt¬ 
nuvší se zvláště hojně při zakládání vápencového lomu, jsou ponejvíce 
světlohnědé, místy šedé s černými skvrnami. Jsou často přeráženy a na 
koncích nějakou velkou šelmou ohlodány. Rovněž i čelistky hlodavčí vy¬ 
značují se světlehnědou barvou. Jen několik čelistek a kůstek je úplně 
černých. 
Podél vápencové stěny takto nashromážděné zbytky byly později 
sesouvající se zemí, štěrkem a balvany z vyšší polohy vrchu zaneseny, 
podobně asi jako u Zechovic. 
Dosud nalezené pozůstatky patří charakteristickým druhům zví¬ 
řeny glaciální čili tundrové a štěpní. Zástupci této obojí zvířeny vyskytují 
se na Děkanském vrchu společné. 
V této nové lokalitě nalezená dodnes zvířena náleží následujícím 
druhům: 
I. 
