pathogenetického působení samozřejmě bez pokusu řešiti, a pokus ovšem 
zde možným nebyl, tedy přece dovoluji si zde k tomu poukázati, že nalezeny 
byly amoeby nejen v dutině cysty samé, nýbrž i v epithelu ano i pod epi- 
thelem, ba dokonce i dosti hluboko ve vazivu stěny cystové. Mimo to jde 
o případ vzácný, ne-li jedinečný. Nález amoeb nabývá avšak ještě větší 
zajímavosti tím, nelze-li je identifikováti s organismy, na něž by mohlo 
v podobném případu býti pomýšleno. A k této eventualitě by došlo,kdyby 
část mnou pozorovaných obrazů skutečně měla náležetik životnímu cyklu 
nějaké amoeby. Než případ mnou popsaný byl by i tehdy zajímavý, kdyby 
se ukázalo, že část vyskytujících se obrazů nepochází od amoeb, nýbrž od 
pathologické změny epithelií stěny cystové, ježto by z toho vyplynulo, 
jak opatrně takové nálezy dlužno posuzovati. Naleziště připouštělo by 
zajisté možnost, že se zde jedná o Entamoebu buccalis, jež dostala se z du¬ 
tiny ústní do dutiny cystové a zde se rozmnožila. Třeba že,jak již podotknuto 
vyšetření intra vitam bylo nemožno, přece bližším studiem, jak v násle¬ 
dujícím líčení se ukáže, objevily se jisté odchylky, které jen s reservou by 
připustily stotožnění s Entamoebou buccalis. Rovněž nemůže býti zaměněn 
s Entamoebou coli, již bychom konečně snad též v úvahu bráti mohli, jak 
každému znalci zajisté bude zřejmo. 
Do podrobnější klassifikace nalezené amoeby nechtěl jsem se však 
vzhledem ku četným nedostatkům ve vyšetřování pouštěti, ježto kompli¬ 
kované poměry v obsahu cystovém nedovolují žádného zcela bezpečného 
soudu. 
Jelikož pozorování in vivo nebylo možným, může ovšem stanovení 
vývojového cyklu míti jen hypothetickou cenu. Nicméně posuzoval jsem 
skepticky nalezené obrazy a opíral se o ověřená fakta z literatury, takže 
závěry, k nimž dospívám, zajisté s jistou pravděpodobností pojímány býti 
mohou. 
Velkost cystální amoeby ve vegetativním stavu jest, jak ve většině 
případů bývá, velmi různá; obnáší 13—66 [x, jestliže veliké buňky také 
ještě k amoebám počítáme; Není však vyloučeno, že představují jen pře¬ 
měněné buňky epithelialní. Tvarem připomíná moje amoeba, pokud možno 
z fixovaných preparátů usuzovati, většinou t. zv. amoeby hlemýžďové (Limax- 
amoeben) (Obr. 2, 10, 13, 31). Rozlišení mezi ekto-a entoplasmatem bylo 
jen na malém počtu jedinců možno. (Obr. 1, tento připomíná nápadně 
Entamcebu buccalis); jet známo, že působením zevních vlivů může hranice 
mezi nimi býti smazána, anebo vymizí vůbec často na fixovaných objektech. 
Ve vegetativních jedincích shledány někdy četné vak' oly, chovající obsah, 
jejž nebylo možno blíže určití. Někdy mohl jsem ve vakuolách nalézti červené 
krvinky. (Obr. 13.) Ačkoli dutina cystální místy dosti četné bakterie obsa¬ 
hovala, přece nenalezl jsem ani jedné bakterie ve vakiolách amoeby. 
Struktura protoplasmatu nebyla nikterak jednotnou. Nalezena byla 
typická alveolární struktura s malými a většími alveoly; na jiných exem¬ 
plářích shledána vláknitá plsťovitá struktura, jež jevila se bud hustou 
