6 
s epitheliemi jsou mozny — bylo by lze životní cyklus amoeby mnou na¬ 
lezené stručně shrnouti následovně: Vegetativní individua množí se jedno¬ 
duchým neb vícenásobným dělením. Během přechodu z vegetativního 
života k pohlavnímu možno zaznamenati značné rozmnožení chromatinu 
cytoplasmového. Následuje pak encystace, na počátku tohoto děje a v mladých 
cystách je rovněž mnoho chromidií přítomno. V cystách množí se jádra, a 
dochází pak konečně, když byly chromidie vymizely, k rozpadu cyst v malé, 
jednojaderné amoebky, jež fungují jako isogamonty, splývajíce vždy po 
dvou a nechávajíce kopulovati za úkazů redukčních svá jádra. 
Jelikož obraz, který v tomto smyslu pojímám (obr. 32), sotva jiného 
vysvětlení připouští, a rovněž obr. 30 asi jinak vyložen býti nemůže, než 
jak mnou bylo udáno, nemůže zajisté ani závěr na kopulaci býti v pochybnost 
brán, ačkoli se mně nepodařilo zachytiti obraz, na kterém by splynutí 
isogamontú bez námitky mohlo býti konstatováno. Je-li tento výklad 
správným, pak jevila by moje amoeba podobný sexuální děj, jako Enta- 
moeba blattae dle M er ci e r-a (A. f. Prot. 20. 1910) a Amoeba minuta dle 
Popoffa (A. f. Prot. 22. 1911.) 
Po dokončené kopulaci roste amoeba vytvářejíc nové chromidie, 
až nastoupením nového rozmnožování dělením její vývojový cyklus se 
uzavře resp. počne znova. 
Ještě jednou jest mi upozorniti na obtíže, jež se výkladu jednotlivých 
obrazů v mém případě v cestu kladou, tak že stále zůstává možnost, že 
přece by mohlo snad jiti o Entamoebu buccalis poněkud změněnou ab- 
normními podmínkami životními. Jako známky, jim ž se moje amoeba liší 
od typické Entamoeby buccalis, uvedl bych: 
1. moje amoeba nejeví většinou žádného rozdílu mezi ekto-a en- 
toplasmatem, jenž je pro E. buccalis význačný. Ovšem jsem pozoroval 
pouze fixovaný materiál. 
2. je velikosti dvojnásobné. Dlužno však míti na mysli možnost 
záměn s degenerujícími epitheliemi, jež by mohly býti brány právě za 
ony veliké formy amoebovité. 
3. obsahuje v jádru dosti mnoho chromatinu a má tenkou blánu 
jaderní; E. buccalis v obojím se chová opačně. 
4. moje amoeba jeví velmi málo potravinných vakuol, jež nikdy 
neo’ sáhují ani bezpečných bakterií, ani lenkocytů. Co se toho týče, bylo by 
však uvážiti abnormální životní poměry, v nichž amoeba žila, ač na druhč 
straně cysta obsahovala dosti bakterií. 
5. děje dělení jaderního a děje množení liší se od dějů těch u E. 
buccalis, pokud byly dosud popsány. Než právě v obrazech poukazujících 
na gametogonii nejsou v mém případě vyloučeny záměny ev. klamné vý¬ 
klady, vzhledem k degeneracím přítomných epithelií a k fixaci pro amoeby 
nevhodné. 
Vzdor těmto odchylkám neodvažuji se však na základě mého materiálu 
otázku identifikace rozhodnouti. 
V. 
