4 
Podmínka tato vyžaduje však 
1. Aby kmitočet nespřaženého sekundárního kruhu byl pokud možno 
blízký kmitočtu netlumených oscillací (t. j. b 2 ==co 2 ). 
2. Aby koefficient spřažení byl značný (aspoň proti rozladění sekun¬ 
dárního kruhu) 
Pro ten případ, že platí 
obdržíme 
b 2 = co, 
z7 = 
d 2 co 
i , iAA 
^ k 2 0i ) 2 
i , A AA i A 
^ 6 2 & 2 « 2 
Je-li tedy koefficient spřažení dostatečně veliký, pak rozhoduje 
o dekrementu celého systému dekrement málo tlumeného kruhu sekun¬ 
dárního. 
Pokud se týče závislosti dekrementu A od relativní velikosti b 1 a b 2 , 
4 ó 
je patrno, že závislost tato následkem malé hodnoty výrazu 1 ~ - jest 
nepatrná, přece však dekrementu toho s ubývajícím b x ubývá. Pro specielní 
případ 
vyjde 
b 2 = co b x = o 
z/ = 
(x .iAA) 
b 2 V ' k 2 <b 2 / 
Právě jako dekrement útlumu z7 jest důležit též poměr (rj) energií 
spotřebovaných v kruhu sekundárním a primárním. Neboť malý dekrement 
by neměl žádné ceny, kdyby větší část energie byla bez užitku v primárním 
kruhu proměněna v teplo. Má-li totiž útlum kruhu sekundárního původ 
svůj především v záření tohoto kruhu, pak udává udaný poměr též poměr 
energie využité (v záření proměněné) k oné, jež se v primárním promění 
neužitečně v teplo. Ale ovšem i v tom případě, že jenom část energie v sekun¬ 
dárním kruhu spotřebované se vyzáří, roste ekonomie systému s rostoucím 
poměrem rj. 
Z dřívějších rovnic vychází: 
W 2 _ ó 2 k 2 CO* 
V - W, (b. 2 — to 2 ) 2 + 4 ď 2 2 co 2 
Z výrazu tohoto je patrno, že podmínka pro malý dekrement jest 
identickou s podmínkou pro ten případ, aby co nejvíce ze spotřebované 
energie připadalo na kruh sekundární, a vychází tedy odtud, že s ubýva¬ 
jícím dekremen^em systému roste jeho ekonomie. — 
Pro poměr (s) energie nashromážděné v sekundárním a primárním 
kruhu vychází 
VII. 
