5 
U 2 _ b 2 tfw* 
(b 2 — oj 2 ) 2 +4á s V 
•aneb s ohledem na rovnici předcházející 
1 ^2 
d 2 & 
Z relace této vychází, jakž se dalo čekati, že při malém útlumu 
■systému se energie hromadí především v málo tlumeném kruhu se¬ 
kundárním. 
Všimněme si ještě blíže výrazu pro celou spotřebovanou energii, 
neboť výraz tento charakterisuj e výkonnost systému. 
Dle dřívějšího platí 
n co d\ {(6 — co 2 ) 2 + 4 ú 2 2 co 2 \ + k 2 d 2 í» 4 2 
L 1 {(b, - o 2 ) (b 2 - w 2 ) - 4 S l <? 2 o 2 - 6 2 e> 4 } 2 + 4 ra 2 ^ (& 2 - o 2 ) + <í 2 (6 X - to 2 )} 2 f0 
w 
Pro nej příznivější případ, totiž 
Znázorníme-li W graficky 
jako funkci co pro různé hodnoty 
b ± (zachovávajíce b 2 stále týmž), 
pak obdržíme křivky tvaru, jak 
schematicky jsou provedeny na 
obr. 1 a to 
křivka I pro b x ^> b> 
II ,,‘b <b 2 
„ III „ b ± = o 
b 2 = oj 2 
•obdržíme na křivkách bod tento vždy značně daleko od maxima křivky 
(ba blízko minima, jestli jaké má) a to tím dále, čím těsnější jest spřažení. 
Výsledek tento praví však, že v nej příznivějším případě (t. j. pro nejmenší 
dekrement) jest výkonnost systému malá a mohla by býti zvětšena jen 
zvětšením elektromotorické síly zdroje E 0 , což ovšem není vhodné. 
Z důvodu toho hledejme, jak daleko zůstanou splněny příznivé 
poměry (t. j. malý útlum a \ elký poměr mezi spotřebovanou energií v kruhu 
sekundárním a primárním) nesplníme-li, podmínku pro případ nej vhod¬ 
nější ( b 2 = co), ale volíme-li co tak, abychom docílili přibližně maxima 
výkonnosti (výrazu W). 
Považujeme-li W za funkci co, pak dává resonanční křivku systému 
a pro maxima této platí (s dostatečnon přesností 4 ) 
b 1 + b, 
2 (1 — k 2 ) 
+ (i - v) ( 
h— b _i 
bi + b 2 
b Macků, 1. c. pg. 333. 
VII. 
