3 
Ve své Topografii zmiňuje se Apian o Velkém Javorském jezeru na 
dvou místech: ,,Mons admodum excelsus et clarus, quem nonnuli Etwha, 
allii ab herbis et plantis Herbae montem, quod multis raris et haud vulga 
ribus plantis abundet, dictum estimant. In huius summa plánicie, quae 
perampla est, lacus consistit, in quo trottarum copia inexhausta. Rivus 
ex eo emanans per catadupa orientem versus devolvitur. Ad hune versus 
aquilonem rupes exsurgit altissima, quae longe lateque conspici, etiam 
inVindeliciae partibus potest," 1 ) a na jiném místě 2 ): „Seepach autem rivus 
ex lacu et monte Artwha decidens, longus 6 m. p. in Regenum incidit, 
4 m. p. supra vicum ZwiseR. Již z podrobných čísel, udávajících délku 
odtoku jezerního jakož i z celé kresby na mapě lze souditi, že také zde 
pracoval Apian na základě autopsie. 
O jeden a půl století později shledáváme se s Velkým Javorským 
jezerem na mapě Múllerově 3 ). Proti mapě Apianově jest tu sice zlepšena vzá¬ 
jemná poloha obou Javorských jezer, za to však jest tu zakresleno 
Velké Javorské jezero v podobě téměř čtverce a sotva poloviční Malého 
Javorského jezera, což sotva odpovídalo tehdejším poměrům. Na Wie- 
landově zmenšeném vydání plocha V. Javorského jezera jest poměrně 
velká vůči původní mapě Múllerově. Pozoruhodno jest, že na mapě Múlle¬ 
rově zakreslena jest hranice česko-bavorská těsně po východním břehu 
jezera a po celém levém břehu jezerního potoku, což ostatně přejal také 
Fin ck do své mapy, 4 ) jenž ovšem jezero posunul zase příliš na jih od 
vrchu Javoru. 
V důležitém jinak díle Flurlově 5 ) očekávali bychom o jezeru 
aspoň zmínky, ale marně. Pouze mapa jeho jako první pokus petrogralické 
skizzy této končiny má pro nás jistý zájem. Jsou tu vyznačena obě jezera 
Javorská a jezero Roklanské, všechna téměř stejně velká, podle koloritu 
mapy vesměs v žule. Asi v téže době botanisoval zde a na Velký Javor 
vystoupil s prof. D. Mikanem proslulý později cestovatel Tadeáš 
H a e n k e. 6 ) 
Nej důležitějším pro V. Javorské jezero dílem za celou první polovici 
stol. XIX. jest mapa katastrální. 7 ) Zde jsou asi obrysy jezerní dosti 
správně zakresleny. Hladina jezerní jest tu asi táž jako na naší mapě; 
Ú Philip Apian’s Topographie von Bayern. Herausg. v. d. Historischen Vereine 
von Oberbayern. Miinchen 1880, p. 362. 
2 ) tamt. p. 364. 
3 ) Mappa geographica Regni Bohemiae auct. J. C. M u 11 e r. Ed. 1720. 
4 ) Mappa Electoratus et Ducatus Bavariae. Auspic. Ac. R. Sc. Berol. 1766. 
Fol. II. 
6 ) Flur 1 Mathias, Beschreibung der Gebirge von Baiern und der oberen 
Píalz. Můnchen 1792. 
6 ) M a y e r J., Sammlung physikalischer Aufsátze, besonders die Bohmische 
Naturgeschichte betreffend. III. Dresden 1793, p. 285. 
7 ) Bavorská mapa katastrální. N. O. XLVII. 50. K. L. Kótzting und Regen. 
1842. 1 : 5000. 
1* 
IX. 
